ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5080/21 Справа № 182/1037/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кобеляцька-Шаховал І. О. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року                                                                м.Кривий Ріг
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді: Барильської А.П.,
суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,
секретар судового засідання: Євтодій К.С.
сторони:
заявник: ОСОБА_1 
заінтересована особа: Приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопель Сергій Олександрович,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2021 року, яка постановлена суддею Кобеляцькою – Шаховал І.О. у місті Нікополь Дніпропетровської області, відомостей щодо дати складання повного тексту ухвали суду матеріали справи не містять,-
ВСТАНОВИВ:
В лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопель Сергій Олександрович про встановлення факту родинних відносин.
Роз`яснено заявнику право на звернення до суду в порядку позовного провадження.
Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Апелянт зазначає про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у відкритті провадження, оскільки не існує спору щодо спадкового майна, так як ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті його дружини ОСОБА_2 , на спадкове майно ніхто не претендує.
На думку ОСОБА_1 , суд першої інстанції не взяв до уваги, що інших перепон, окрім встановлення факту родинних відносин для отримання свідоцтва про спадкування за законом в позасудовому порядку не існує, так як нотаріусом у відмові про вчинення нотаріальної дії не зазначено інших підстав, які заважають видати заявнику свідоцтво про спадкування, тому у даній справі відсутній спір про право.
Відзив на апеляційну скаргу не надано.
Учасники справи, належним чином, завчасно, повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явились, що у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в лютому 2021 року звернувся з заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просив суд встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є дружиною ОСОБА_1 .  
Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1   заінтересована особа Приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопель Сергій Олександрович про встановлення факту родинних відносин, суд першої інстанції керувався ч. 4 ст. 315 ЦПК України та виходив із того, що встановлення факту родинних відносин у даній справі пов`язується з наступним вирішенням спору про право щодо спадкування нерухомого майна.
Однак, колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 1  ЦПК України,завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. 1 статті 3 ЦПК України,кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно з пунктами 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження — це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; установлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, убачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, — залишає заяву без розгляду.
Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.
Якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.
Тобто визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.
Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; установлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України,кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України,суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.
Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , який є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 , відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки встановлена розбіжність у прізвищі померлої у свідоцтві про смерть та у свідоцтві про шлюб.
Однак, суд першої інстанції не з`ясував обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, не навів жодних мотивів, на підставі яких суд дійшов висновку про наявність спору про право, не встановив для яких цілей ОСОБА_1 необхідно встановлення факту родинних відносин, та не перевірив чи впливатиме встановлення даного факту на права та обов`язки інших осіб. Окрім того, посилаючись на наявність спору про право, що має розглядатися у порядку позовного провадження, суд не встановив та не зазначив між ким існує такий спір внаслідок чого дійшов передчасного висновку про наявність спору про право.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.379 ЦПК України, підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було передчасно постановлено оскаржувану ухвалу, з порушенням норм процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з направленням цивільної справи до суду першої інстанції для вирішення питання, згідно вимог ЦПК України, а апеляційна скарга представника заявника підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2021 року скасувати.
Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопель Сергій Олександрович про встановлення факту родинних відносин направити до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області для вирішення питання, згідно вимог ЦПК України.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 07 липня 2021 року.

Головуючий:                                                        

Судді: