ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/782/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: А.М. Бабич

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  20 липня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                               Оксененка О.М.,
суддів:                                                     Лічевецького І.О.,
                                                          Мельничука В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Металобаза № 1 - Сорго» до Головне управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «Металобаза № 1 - Сорго» звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просило: визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.02.2021 №0012821805.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірне рішення винесене відповідачем без урахування фактичних обставин з порушенням норм матеріального права.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року адміністративний позов - задоволено.
Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 16.02.2021 №0012821805 про застосування до Приватного підприємства «Металобаза № 1 - Сорго» штрафних фінансових санкцій у розмірі 348028 грн.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що станом на 19.08.2020 в інтегрованій картці платника податків обліковувалась сума боргу у розмірі 422   610, 75 грн
При цьому, станом на цю дату на електронному рахунку платника був відсутній залишок коштів.
Оскільки в порушення вимог пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України  позивачем було подано податкову декларацію з ПДВ пізніше, ніж уточнюючі розрахунки за якими виник податковий борг, тому підстави для скасування податкового повідомлення-рішення - відсутні.
Окрім того, відповідач просить здійснити заміну відповідача - Головне управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (код ЄДРПОУ 43142920) на Головне управління Державної податкової служби у Черкаській області (код ЄДРПОУ ВП 44131663).
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворено Головне управління ДФС у Черкаській області, водночас Головне управління ДФС у Черкаській області реорганізоване шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Черкаській області.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу (пункт 1). Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби (пункт 2).
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №893 ліквідовано юридичні особи публічного права - територіальні органи Державної податкової служби, зокрема Головне управління ДПС у Черкаській області.
Наказом Державної податкової служби України від 30.09.2020 утворено як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України - Головне управління ДПС у Черкаській області (код ЄДРПОУ ВП 44131663).
У відповідності до частини першої статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
З огляду на вказане, колегія суддів зазначене клопотання вважає таким, що підлягає задоволенню, тому слід замінити сторону - Головне управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (код ЄДРПОУ 43142920)  на його правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у Черкаській області (код ЄДРПОУ ВП 44131663).
У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено про те, що позивач виконав усі необхідні дії щодо реєстрації необхідних докуметів, втім з незалежних від нього причин така реєстрація відбулась на наступний день, що свідчить про відсутність вини такого платника податків.
Окрім того, позивач звертає увагу на доведеність податковим органом фактів порушень позивачем вимог податкового законодавства, з огляду на внесення змін до Податкового кодексу України.
Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 19 серпня 2020 року позивач подав засобами електронного зв`язку податкову звітність з ПДВ:
1) декларацію з ПДВ за липень 2020 року (реєстраційний номер №9205452034), якою задекларував від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду в сумі 655767 грн;
2) уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок:
- №9205114370 уточнено дані декларації з ПДВ за червень 2018 року та задекларовано позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду в сумі 109278  грн;
- №9205114376 уточнено дані декларації з ПДВ за липень 2018 року та задекларовано позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду 80321 грн;
- №9205114568 уточнено дані декларації з ПДВ за грудень 2018 року та задекларовано позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду 81059 грн;
- №9205114523 уточнено дані декларації з ПДВ за листопад 2018 року та задекларовано позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду 87234 грн.
Вказана звітність прийнята контролюючим органом 19.08.2020, що підтверджується електронними квитанціями №2 та даними електронного кабінету платника податків позивача. 
У подальшому, 30.09.2020 головний державний ревізор-інспектор відділу камеральних перевірок податкової звітності управління податкового адміністрування ГУ ДПС у Черкаській області О.Тараненко провів камеральну перевірку позивача з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань з ПДВ, про що склав акт №317/23-00-04-0507/41272489 (далі - Акт).
Згідно висновків вказаного Акта перевірки встановлено наступні порушення:
1) податковий борг у сумі 5760,78 грн, що виник 05.07.2019 на підставі податкового повідомлення-рішення №0096525012 від 18.06.2019, погашено уточнюючим розрахунком №22733228 від 18.07.2019, внаслідок чого затримка становить 13 календарних дні;
2) податковий борг у сумі 70457,00 грн, що виник 19.08.2020 на уточнюючого розрахунку №9205114370 від 19.08.2020, погашено 20.08.2020 податковою декларацією з ПДВ від 19.08.2020 №9205452034, внаслідок чого затримка становить 1 календарний день;
3) податковий борг у сумі 109278,00 грн, що виник 19.08.2020 на уточнюючого розрахунку №9205114376 від 19.08.2020, погашено 20.08.2020 податковою декларацією з ПДВ від 19.08.2020 №9205452034, внаслідок чого затримка становить 1 календарний день;
4) податковий борг у сумі 87234,00 грн, що виник 19.08.2020 на уточнюючого розрахунку №9205114523 від 19.08.2020, погашено 20.08.2020 податковою декларацією з ПДВ від 19.08.2020 №9205452034, внаслідок чого затримка становить 1 календарний день;
5) податковий борг у сумі 81059,00грн, що виник 19.08.2020 на уточнюючого розрахунку №9205114568 від 19.08.2020, погашено 20.08.2020 податковою декларацією з ПДВ від 19.08.2020 №9205452034, внаслідок чого затримка становить 1 календарний день.
Як наслідок, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.10.2020 №0022310405 про застосування за вказані порушення штрафу в розмірі 353788,78 грн, що становить 10% від несвоєчасно сплачених податкових зобов`язань.
За наслідками адміністративного оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення, Державною податковою службою України частково задоволено скаргу та скасовано зазначене рішення на суму штрафу 576,08 грн. щодо порушення своєчасної сплати боргу, який становив 5760,78 грн.
У подальшому, 16.02.2021 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення №0012821805 про застосування відповідно до п.126.1 ст.126 ПК України за вказані порушення штрафної санкції (10%) в розмірі 348028 грн.
Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на недоведеність фактів порушень позивача, викладених в Акті перевірки, та правових підстав застосованої спірним рішенням штрафної санкції, вказане свідчить про обґрунтованість позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України визначено обов`язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
При цьому, відповідно до вимог статті 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.
Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:
а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним;
б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.
Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.
Зазначена норма зобов`язує платника податку надіслати до контролюючого органу уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою уточнюючого розрахунку, чинного на час подання, або виправити помилку шляхом відображення уточнюючих показників у складі поточної декларації за будь-який наступний податковий період.
У свою чергу, прийняття податкової декларації відповідно до п.49.8 ст.49 ПК України є обов`язком контролюючого органу. 
Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.
Згідно з п.49.15 ст.49 Податкового кодексу України податкова декларація вважається неподаною за умови порушення норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48, абзаців першого - третього пункту 49.4 статті 49 цього Кодексу та надання або надсилання контролюючим органом платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації, зокрема засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» для податкових декларацій, поданих у такий спосіб.
Тобто, датою декларування податкового зобов`язання є дата, коли платник податків подав у встановленому порядку звітність встановленої форми. При цьому тривалість опрацювання системою АІС «Податковий блок» даних задекларованих показників не має правового значення для визначення дати їх декларування платником. 
З огляду на вказані норми, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що врахування відповідачем під час податкової перевірки дати 20.08.2020 опрацювання системою показників податкової звітності позивача, поданої та прийнятої 19.08.2020 згідно з електронними квитанціями №2, не є обґрунтованим, оскільки позивач вважається таким, що виконав вказані вище обов`язки платника податку з подання податкової звітності саме 19.08.2020.
У свою чергу, порядок надання податкової декларації з ПДВ та строки розрахунків з бюджетом визначені в   статті 203 Податкового кодексу України.
За правилами цієї статті податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
З огляду на вказані норми, висновки Акту про порушення позивачем строку погашення податкових зобов`язань, що виникли 19.08.2020 у зв`язку з поданням ним уточнюючих розрахунків за попередні податкові періоди, декларацією від 19.08.2020 №9205452034 з ПДВ за липень 2020 року терміном прострочення 1 день, не відповідають вказаним вимогам закону.
Крім того, слід відмітити, що позивача було притягнуто до відповідальності на підставі вимог п.126.1 ст.126 ПК України.
Разом з тим, вказана норма з часу прийняття податкового повідомлення-рішення від 16.10.2020 до часу прийняття спірного податкового повідомлення-рішення від 16.02.2021 зазначала змін.
Так, у редакції, чинній станом на 16.10.2020 (у редакції Закону №71-VIII від 28.12.2014), вказана стаття передбачала:
«У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:
- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;
- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу».
У той же час, вже на час прийняття спірного рішення 16.02.2021 вказаний у ньому п.126.1 ст.126 ПК України діяла в редакції Закону України №466-IX від 16.01.2020, який набрав чинності 23.05.2020, зі змісту якого вбачається наступне: «Неподання або подання податкової інформації банками чи іншими фінансовими установами з порушенням строку, визначеного цим Кодексом, контролюючим органам тягне за собою накладення штрафу в розмірі 680 гривень. Ті самі діяння, вчинені протягом року після застосування штрафу, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1360 гривень».
З огляду на вказане, застосування вказаної норми у редакції до прийняття Закону №466-IX від 16.01.2020 відповідачем 16.02.2021 є обґрунтованим, оскільки передбачає відповідальність лише для банків чи інших фінансових установ.   
При цьому, відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання врегульоване саме п.124.1 ст.124 ПК України, згідно з якою у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:
- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;
- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Якщо зарахування коштів з електронного рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість в оплату узгодженої суми грошового зобов`язання, визначеного в уточнюючому розрахунку до податкової декларації, здійснюється на наступний операційний (банківський) день, штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.
З огляду на вказане, висновок суду попередньої інстанції про наявність підстав для задоволення позову є правильним та таким, що відповідає приписам законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини.
Посилання апелянта на те, що податкова декларація з ПДВ була подана пізніше, ніж уточнюючі розрахунки колегія суддів оцінює критично, з огляду на недоведеність відповідачем порушень податкового законодавства з боку позивача та протиправність застосування штрафних санкцій саме у такому розмірі.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329  КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Замінити відповідача у справі - Головне управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (код ЄДРПОУ 43142920) на його правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у Черкаській області (код ЄДРПОУ ВП 44131663).
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області - залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Оксененко

Судді                                                                          І.О. Лічевецький

                                                                                            В.П. Мельничук