ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1360/21 Справа № 211/3470/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко С .В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

       16 серпня 2021 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 липня 2021 року стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює на посаді директора ТОВ "КРИВБАСОПТІМА", зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , 
у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 163-4 КУпАП, 
за участю:
захисника                                Олюха В.Г.
ВСТАНОВИВ:
       Зміст оскарженого судового рішення. 
       Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 липня 2021 року ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 163-4 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення.
Згідно з постановою суду першої інстанції, при проведенні документальної планової виїзної перевірки 02.06.2021 року ТОВ «КРИВБАСОПТІМА» державним ревізором-інспектором було виявлено не відображення суми доходів, нарахованих (виплачених) фізичній особі ОСОБА_2 за купівлю комплексу автозаправочної станції та земельної ділянки, що є порушенням ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.
       Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-4 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
       В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує на те, що судом залишено поза увагою ту обставину, що акт перевірки податковим органом не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки такий акт лише фіксує обставини з огляду на те, як бачить їх працівник податкового органу.
       Також посилається й на те, що в порушенням вимог ст. 254-256 КУпАП копія протоколу про адміністративне правопорушення йому не надавалась, будь-яких пояснень з приводу правопорушення, що ставиться йому у провину він не надавав, протокол не підписував, що на його думку свідчить про те, що зазначений протокол не може бути належним доказом у справі.
       Зазначає, що судом було порушено його процесуальні права, оскільки справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому, оскільки суд розглянув справу у його відсутність, обмежив його права, передбачені ст. 268 КУпАП.
       Позиції учасників апеляційного процесу.
В судовому засіданні захисник Олюх А.В. підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_1 та з підстав викладених у ній просив її задовольнити, постанову суду скасувати та прийняти нову про закриття провадження у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Крім цього, в апеляційному суді захисник звертав увагу на ту обставину, що вони не погоджуються з актом податкової перевірки та після його фактичного складення надали заперечення у яких зазначено про незгоду з встановленими порушеннями. Після отримання податкового повідомлення-рішення, ним було подано відповідну скаргу, яка наразі розглядається податковим органом та рішення щодо неї не прийнято, а тому вважав, що обставини, викладені у акті перевірки до вирішення питання щодо оскарження податкового повідомлення-рішення, не можуть мати будь-якого доказового значення.
ОСОБА_1 до апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце апеляційного перегляду був повідомлений належним чином. Захисник Олюх А.В. зазначив, що ОСОБА_1 просив розглядати апеляційну скаргу у його відсутність, що, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги без його участі. 
Мотиви апеляційного суду.
       Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
       Відповідальність за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП настає у випадку неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.
       Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність і доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення № 80/07-18 від 02 червня 2021 року та витягом з акта про результати проведення податкової перевірки ТОВ "КРИВБАСОПТІМА" №1764/04-36-07-23-07/30001532 від 02 червня 2021 року та іншими матеріалами справи в їх сукупності.
       Більше того, факт вчинення адміністративного правопорушення, який ставиться у провину ОСОБА_1 підтвердив й захисник у судовому засіданні апеляційного суду, який зазначив, що між ТОВ "КРИВБАСОПТІМА" та фізичною особою ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу комплексу автозаправочної станції та земельної ділянки, а сума доходів, які нараховані вказаній фізичній особі несвоєчасно було зазначено у звіті за формою 1-ДФ та сплачено пізніше, поза межами строку, встановленого чинним податковим законодавством.
       Посилання захисника на те, що ТОВ "КРИВБАСОПТІМА" подало скаргу на податкове повідомлення-рішення, не спростовують правильності висновків суду з огляду на наступне.
       Так, зі змісту заперечень, які долучені захисником до апеляційної скарги та, як повідомив захисник, є аналогічними зі змістом скарги на податкове повідомлення-рішення, не вбачається, що ТОВ "КРИВБАСОПТІМА" висловлювали будь-які заперечення з приводу порушення саме абз. "б" п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, які ставляться в провину ОСОБА_1 , з наведенням відповідних мотивів своєї незгоди та з зазначенням доказів, які б спростовували ці обставини. Крім того, процедура оскарження податкового повідомлення-рішення жодним чином не впливає на обсяг фактичних даних та об`єм доказів, які мають бути встановлені у справі про адміністративне правопорушення, оскільки за своєю правовою природою є іншим видом юридичної відповідальності.
       Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що акт перевірки не є доказом, оскільки ґрунтується виключно на власному баченні працівником податкового органу фактичних обставин, апеляційний суд зазначає таке.
       Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       Таким чином, оскільки в акті про проведення податкової перевірки викладено фактичні обставини, на підставі яких було складено протокол про адміністративне правопорушення, зазначений акт є належним доказом, в розумінні вимог ст. 251 КУпАП.
       Доводи ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом, оскільки він не надавав жодного пояснення у справі та не отримував його копію, не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на зібраних у справі доказах.
       Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення видно, що на зворотній сторінці у п. 8 міститься графа "Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності" де ОСОБА_1 власноруч написано про те, що помилка пов`язана з великими обсягами, а у графі "Другий примірник отримано" міститься дата та підпис отримання ОСОБА_1 копії зазначеного протоколу.
       Щодо доводів про те, що судом було порушено його процесуальні права, оскільки справу про адміністративне правопорушення було розглянуто у його відсутність, апеляційний суд зазначає таке.
       Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, місце реєстрації ОСОБА_1 зазначено: АДРЕСА_1 . На зазначену адресу судом першої інстанції було направлено судовий виклик, який повернувся до суду за закінченням терміну зберігання (а.с. 8), у зв`язку з чим, оскільки дана категорія справ не передбачає обов`язкову участь особи під час розгляду справи, відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, судом було розглянуто справу у його відсутність.
       Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване та вмотивоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, а доводи, зазначені ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження.
       Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 липня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

        Суддя                                                                О.П. Піскун