УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 760/13788/16-ц
Провадження № 22-ц/4820/1371/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 вересня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М., 
секретар судового засідання Чебан О.М.,
з участю апелянта та його представників ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення коштів та відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області в складі судді Сосни О.М. від 10 червня 2021 року. 
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :
       
У серпні 2016 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, посилався на те, що  05 листопада 2013 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 укладено договір на надання послуг № 051113, за яким ОСОБА_3 взяла на себе зобов`язання надати відповідачу послуги  щодо проведення  заходу « ОСОБА_4 » 26 листопада 2013 року, куди входили: кейтеринг, оренда меблів з підсвічуванням, послуги надання майданчика по АДРЕСА_1 і послуг з клінінгу, декорація майданчика і монтаж/демонтаж, технічне забезпечення заходу, хостес, гример для хостес, фото/відеозйомка, послуги гардеробника, охоронця, паркувальника, виробництво подарункових шарфів і хусток, матеріали для преси, флешки і подарункові пакети, сукні для дівчат хостес, виробництво запрошувальних брошур, номерків для автомобілів, послуги з розсилки запрошувальних гостям, музичний супровід заходу, послуги ведучого заходу, послуги артиста оригінального жанру, танцювальний супровід, ПР-підтримка, маркетингові послуги. Вартість послуг складала 373993,25 грн. 
Відповідно до п.п. 6.1 п. 6 договору порядок розрахунків було визначено шляхом передоплати в розмірі 261795,30 грн. не пізніше 20 листопада 2013 року, решта ж суми в розмірі 112197,95 грн. мала бути сплачена на протязі двадцяти календарних днів з дня проведення заходу 21 листопада 2013 року, однак така оплата не була проведена. Останнім днем розрахунку мала б слугувати дата 11 грудня 2013 року.
Відповідач вніс у визначені строки передоплату в розмірі 261795,30 грн., проте решту суми 112197,95 грн. не сплатив ОСОБА_3 , чим порушив зобов`язання, покладені на нього договором № 051113.
13 березня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги № 0403/2015, за яким ОСОБА_3 відступила позивачу право вимоги грошових коштів в сумі 112197,95 грн. до відповідача. 
ОСОБА_1 неодноразово звертався до відповідача з усними вимогами повернути борг, але останнім вимоги не виконано. 
25.03.2016 року позивач направив на адресу відповідача претензію з вимогою про сплату боргу, яку ОСОБА_2 отримав 07.04.2016 року та перенаправив від свого імені позивачеві. 
В результаті неправомірних дій відповідача позивач впродовж останнього року відчував біль стискуючого характеру в ділянці серця, постійну слабкість та неспокій.
Тому позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 329168,50 грн., з яких: 112197,95 грн. сума основного боргу, 107756,12 пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання, 99574,77 грн. інфляційні втрати, 8981,98 грн. проценти за користування коштами, 657,68 грн. – шкода, завдана його здоров`ю. 
Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 10 червня 2021 року позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про стягнення коштів, відшкодування шкоди задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 267264,09 грн., з яких: 112197,95 грн. – сума основного боргу; 47825,42 грн. – пені за несвоєчасне виконання зобов`язань; 98310,46 грн. – втрати від інфляції; 8930,26 грн. – проценти за користування коштами.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання судових витрат.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду в частині задоволення позову та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові, також скасувати рішення в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про відшкодування шкоди, завданої здоров`ю позивача, та залишити позов в цій частині без розгляду. На думку апелянта, судом першої інстанції не враховано, що визначені додатком № 1 від 05.11.2013 року послуги, які ОСОБА_3 зобов`язалася надати за договором, не були надані нею в повному обсязі, - в порушення п. 8, 10, 17 ч. 1 додатку № 1 були відсутні професійний фотограф та оператор, відсутні шарфи та платки, тому не розповсюджувалися серед гостей, відсутній артист оригінального жанру.
Під час заходу виконавцем в порушення п.п. 9,15,19,20 ч. 1 додатку № 1 надані в незадовільному обсязі певні послуги - був відсутній паркувальник, DJ, не надано належних послуг по короткостроковій PR – підтримці заходу, не надано послуг по маркетинговому обслуговуванню на усіх етапах заходу.
Суд помилково поклав тягар доказування неналежного виконання умов договору виконавцем на відповідача, тоді як саме позивач мав довести надання послуг відповідачу в повному обсязі.
Судом проігноровано показання свідків, які зазначали про відсутність на заході артиста оригінального жанру, DJ, професійних операторів та фотографів, водночас в матеріалах справи не містяться докази які б доводили зворотнє. 
В матеріалах справи відсутні докази, які свідчили б, які із погоджених сторонами послуг були фактично надані ОСОБА_3 та в якому обсязі. На адресу відповідача не надходили рахунки за надані послуги, або інші боргові чи розрахункові документи. 
Оскільки після внесення передплати за договором в сумі 261795,30 грн. виконавець не спромоглася виконати взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, що визнає ОСОБА_3 у своїх листах та випливає з показань свідків, у замовника за ст. 538 ЦК виникло право зупинити виконання свого обов`язку щодо сплати 112197,95 грн., відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. 
Суд вказав, що доказів надсилання претензій про ненадання чи неякісне надання окремих послуг ОСОБА_3 суду не надано, проте надсилання претензії не є обов`язком будь-якої із сторін договору, натомість у договорі направлення претензії згадується лише в пунктах 10.1, 20.2 як обов`язкова умова, що має передувати зверненню особи до суду. 
ОСОБА_1 не довів набуття права вимоги, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження здійснення повної оплати за договором про відступлення права вимоги на час або після його укладення.
Суд допустив процесуальні порушення, ухваливши рішення на підставі письмових доказів, складених російською мовою, без надання належного перекладу цих документів. 
Позивач пред`явив вимогу про відшкодування шкоди, завданої здоров`ю, з метою маніпулювання підсудністю, тому ця вимога мала бути залишена без розгляду судом на підставі ст. 44 ЦПК.
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
В засіданні апеляційного суду апелянт та його представники підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.
Інші учасники в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про розгляд справи.
Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Так, судом встановлено, що 05.11.2013 року між ОСОБА_5 і ОСОБА_3 був укладений договір про надання послуг № 051113, згідно з яким ОСОБА_3 взяла на себе зобов`язання надати ОСОБА_5 послуги щодо проведення заходу « ОСОБА_4 » ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно п. 1.1. Договору предметом договору у відповідності із умовами Договору Виконавець зобов`язується за завданням Замовника надати маркетингові послуги, зазначені в Додатку №1 до даного Договору, а Замовник зобов`язується оплатити послуги. Додаток №1 є невід`ємною частиною Договору.
Згідно п. 2.1. строк дії договору - Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2013 року.
Відповідно до п. 3.1. Договору термін надання послуг визначаються в Додатку №1 до Договору. Вартість послуг складала 373993,25 грн. (п.п.5.1 п.5 Договору).
Згідно з підпунктом 6.1 пункту 6 Договору порядок розрахунків визначено шляхом внесення передоплати в розмірі 261795,30 грн. не пізніше 20.11.2013 року, решта ж суми в розмірі 112197,95 грн. повинна бути оплачена на протязі двадцяти календарних днів з дня проведення заходу 21.11.2013 року. 
Отже, останнім днем сплати 112197,95 грн. мало бути 11.12.2013 року. 
У визначений строк позивач не сплатив ОСОБА_3 112197,95 грн., вказані кошти не сплачені й досі. 
Згідно з пунктом 8.4 Договору у випадку прострочення платежів за договором сплачується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від недоплаченої суми за кожен день затримки.
13.03.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги № 0403/2015, за яким ОСОБА_3 відступила ОСОБА_1 право вимоги грошових коштів у сумі 112197,95 грн. до ОСОБА_2 
25 березня 2013 року ОСОБА_1 пред`явлено ОСОБА_2 претензію про сплату заборгованості в сумі 302546,45 грн., що виникла в результаті невиконання Договору.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і фактично не оспорюються сторонами.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідач не виконав у повному обсязі свої зобов`язання щодо оплати послуг за договором про надання послуг, в свою чергу не довів, що інша сторона договору не надала у повному обсязі замовлені послуги чи надані послуги були неналежної якості, тому слід стягнути несплачені за договором 112197,95 грн. на користь позивача, якому відступлено право вимоги до відповідача. Стягненню підлягає також передбачена пунктом 8.4 договору пеня в межах 1-річної позовної давності, а крім того, інфляційні втрати та 3 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Доводи апеляційної скарги про неналежну оцінку доказів та невідповідність висновків суду обставинам справи є безпідставними.
Так, за змістом ч.ч. 1-2 ст. 509 ЦК України   зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За змістом статті 627 ЦК України  відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, розумності та справедливості. 
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Згідно з ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
За змістом  ст. 625 ЦК України  боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Так, відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Згідно з ч.ч. 5-6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.   Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В заперечення проти позову ОСОБА_2 посилався на неналежне виконання умов договору  виконавцем Білоголовою М.М. – ненадання нею деяких обумовлених договором послуг, а також неналежну якість (обсяг) частини наданих послуг.
Суд першої інстанції відповідно до ст. 89 ЦПК України належно оцінив допустимість, достовірність та достатність  представлених  доказів і правильно констатував, що показання свідків відповідача та переписка з представником виконавця послуг не є достатніми та допустимими доказами на підтвердження неналежного виконання умов договору ОСОБА_3 . 
Крім того, апеляційний суд констатує, що стороною відповідача також не представлено розрахунку, на яку саме суму не надано послуг виконавцем з врахуванням, за твердженням відповідача, часткового виконання певних послуг (до прикладу, музичний супровід заходу гуртом «The Hardkiss» при відсутності діджея, тоді як загальна вартість цієї послуги, з діджеєм – 45000 грн.).
Твердження апелянта про визнання ОСОБА_3 факту вказаних ним недоліків щодо виконання нею договору спростовується змістом її електронного листа, направленого на електронну пошту відповідача 21.01.2014 року (а.с.170, том 1) – «...Захід відбувся 26-го листопада. Ви там були особисто, все пройшло на високому рівні. ... Згідно всіх погоджень від Вас і клієнта, в тому числі детального кошторису. … Сьогодні мені не зрозуміло, чому не оплачено проведений проект.» 
Окрім того, порядок врегулювання спорів, що виникають з договору, визначено розділом 10 договору № 051113 від 05.11.2013 року.
Так, згідно з пунктом 10.1 договору претензійний порядок досудового врегулювання спорів з Договору є для Сторін обов`язковим.
Претензійні листи направляються Сторонами нарочним або заказним поштовим відправленням з повідомленням про вручення останнього адресату за місцезнаходженням Сторін, вказаним у пункті 13 Договору (пункт 10.2).
Направлення Сторонами претензійних листів іншим способом, аніж вказано в п. 10.2 Договору, не допускається (пункт 10.3 договору).
Строк розгляду претензійного листа складає п`ять робочих днів з дня отримання останнього адресатом.
Спори з Договору вирішуються в судовому порядку у відповідності з чинним законодавством України (пункти 10.4, 10.5).
Суд першої інстанції правильно констатував, що відповідач ОСОБА_2 , попри твердження, що  ОСОБА_3 не виконано в повному обсязі умови договору про надання послуг, не надсилав їй відповідний претензійний лист в порядку, встановленому договором. 
Твердження апелянта про те, що надсилання претензії не є обов`язком будь-якої із  сторін договору, і є обов`язковою умовою  лише перед зверненням  особи до суду, є безпідставним, оскільки  за змістом   наведених умов договору такі дії є обов`язковими  за  наявності спору між сторонами, що  виник з договору, і підлягає врегулюванню. 
Отже, за змістом наведених умов договору непред`явлення претензії ОСОБА_2 виконавиці за договором  ОСОБА_3 також свідчить про недоведення ним неналежного виконання умов договору останньою.
Договором не передбачено, що перед остаточною оплатою сторони мають підписати документи щодо прийняття-передачі наданих послуг, відтак твердження апелянта про обов`язок ОСОБА_3 погодити із замовником такі первинні документи є безпідставним. 
У зв`язку з цим відсутність таких документів щодо прийняття-передачі наданих послуг за договором не свідчить про невиконання чи неналежне виконання договору виконавцем. 
В свою чергу вказаний спір не є податковим спором, тому апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо недотримання ОСОБА_3 норм податкового законодавства в частині оформлення та документального підтвердження свого доходу за цим договором. 
Твердження апелянта про те, що позивач не довів набуття права вимоги за цим договором також є безпідставним.
Дійсно, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження здійснення ОСОБА_1 повної оплати за договором про відступлення права вимоги.
Разом з тим, згідно з пунктом 1.3 договору про відступлення права вимоги № 0403/2015 від 13.03.2015 року новий кредитор стає власником майнових прав вимоги грошових коштів в сумі 112197,95 грн. до боржника ОСОБА_2 з моменту підписання цього договору, а не з моменту здійснення оплати за цим договором (а.с.52-53, т.1).
Згідно з ч.1 ст. 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою. 
Представлені позивачем на вимогу суду першої інстанції договір про надання послуг № 051113 від 05.11.2013 року з додатком № 1, а також звіт щодо проведення заходу дійсно складені російською мовою, без надання належного перекладу цих документів.
Такі ж процесуальні порушення допущено і стороною відповідача (апелянта) - до відзиву на позов додано фотокопії електронного листування сторін російською мовою (а.с.166, 168-170, том 1).
Разом з тим, вказані процесуальні порушення не перешкодили суду встановити обставини, що мають значення для справи і не призвели до неправильного вирішення справи, а отже, не є підставою для скасування рішення суду відповідно до ч.2 ст. 376 ЦПК України.
Обговорюючи питання наявності підстав для залишення без розгляду позовної вимоги про відшкодування шкоди, завданої здоров`ю позивача, апеляційний суд приймає до уваги таке.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03.10.2019 року вказану справу передано на розгляд Дунаєвецькому районному суду Хмельницької області, оскільки зареєстрованим місцем проживання позивача, як і відповідача, не є Солом`янський район м. Києва, а не з підстав визнання зловживання позивачем процесуальними правами (необґрунтованого або штучного об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи).
В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції правильно вказав про недоведеність позовної вимоги про відшкодування шкоди, завданої здоров`ю, однак пред`явлення такої вимоги не визнав зловживанням позивача процесуальними правами.
Підстав для визнання цих дій зловживанням позивача процесуальними правами не вбачає і суд апеляційної інстанції, відтак відсутні підстави для залишення без розгляду позовної вимоги про відшкодування шкоди, завданої здоров`ю позивача.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 10 червня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 20 вересня 2021 року.

Судді                                                                         Л.М. Грох

                                                                       Р.С. Гринчук

А.М. Костенко