Ухвала
 
15 липня 2021 року
м. Київ
справа № 333/1758/19
провадження № 51-3146ск21
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого          ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2020 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 07 квітня 2021 року,
встановив:
захисник ОСОБА_4  звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Ухвалою Касаційного кримінального суду від 24 червня 2021 року касаційну скаргу захисника  ОСОБА_4  було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
У вищевказаному рішенні суду касаційної інстанції захиснику було зазначено про необхідність навести відповідне обґрунтування доводам своєї касаційної скарги. Крім того, звернуто увагу захисника на те, що невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та його незгода з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, та надання їм власної оцінки не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду, захисник  ОСОБА_4  подав виправлену касаційну скаргу, перевіривши яку, Касаційний кримінальний суд установив, що зазначені в ухвалі 
від 24 червня 2021 року недоліки касаційної скарги він не усунув.
Зокрема, у повторно поданій касаційній скарзі захисник ОСОБА_4  посилаючись 
на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, належного обґрунтування своїм доводам так і не навів. Натомість, як убачається з касаційної скарги, захисник ОСОБА_4 повторно вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та не погоджується з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надаючи їм власну оцінку, що відповідно до вимог 
ст. 438 КПК, не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Оскільки суд касаційної інстанції переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, то відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа
не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.
Враховуючи викладене, та зважаючи на те, що захисник недоліків касаційної скарги 
не усунув та допустився нових, суд приходить до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
касаційну скаргу на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2020 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 07 квітня 2021 рокущодо  ОСОБА_5 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути захиснику ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
ОСОБА_1 	  ОСОБА_2 	ОСОБА_6 	
Судді: