ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року	Львів	Справа № 380/11263/20 пров. № А/857/12603/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Ніколіна В.В., Пліша М.А.,
за участю секретаря судових засідань –                     Юрченко М.М.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року (головуючий суддя: Костецький Н.В., місце ухвалення - м. Львів, дата складення повного тексту рішення – 21.05.2021) у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «ІРОКС» до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, –

встановив:

Приватне акціонерне товариство «ІРОКС», 01.12.2020 звернулось із позовом про визнання протиправними постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ЛB26347/1425/АВ-ЛВ14136/П/1425/ФС-1, № ЛВ26347/1425/АВ-ЛВ14136/П/1425/ФС-2 від 18.11.2020 Головного управління Держпраці у Львівській області та скасувати їх.
Обґрунтовує позовні вимоги тим, що оскаржувані постанови Головного управління Держпраці у Львівській області є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки позивчем не допущено порушень законодавства про працю. Звертає увагу, що штраф на ПрАТ «Ірокс» накладено за допуск працівника ОСОБА_1 до роботи без укладення трудового договору, а також залучення охоронців до роботи у нічний час та у святкові дні, що не відображено в табелях обліку робочого часу. Проте, ОСОБА_1 не є праціником ПрАТ «Ірокс», а є штатним працівником ОК ЖБК «Західна Вежа». Окрім того, на будівельних майданчиках, де забудовником є ПрАТ «Ірокс» охорону здійснюють охоронці згідно наданих штатних рописів та табелів обліку восьмигодинного робочого часу. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року позов задоволено повністю.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що під час заходу контролю інспекторами праці 15.09.2020 зафіксовано особу, яка виконувала трудову функцію охоронника на території за адресою м. Львів, вул. Величковського, 64, де здійснює діяльність ПрАТ «Ірокс». Крім того, згідно ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці» роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат па оплату праці у встановленому порядку. Проте, згідно з наданими адміністрацією ПрАТ «Ірокс» табелями обліку робочого часу, які є підставою для нарахування заробітної плати, для охоронців підприємства проставлено тривалість робочого часу по 8 годин при п`ятиденному робочому тижні (з понеділка по п`ятницю), субота, неділя - вихідні дні. Однак, охоронці у ході інспекційного відвідування зазначили, що працюють позмінно, тривалість зміни для окремих охоронців триває з 09.00 години до 18.00 години, потім – три дні з 18.00 години до 07.00 ранку наступного дня та один день вихідний, для інших - з 08.00 години до 18.00 години. 
Позивач, 29.07.2020 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.
У відповідності до ч. 4 ст. 229 і ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про дату, час, місце розгляду справи не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що 31.07.2020 Головним управлінням Держпраці у Львівській області винесено припис ПрАТ «Ірокс» про усунення виявлених порушень № ЛВ11485/1425/АВ/П.
З метою контролю виконання вимог припису від 31.07.2020 № ЛВ11485/1425/АВ/П Головним управлінням Держпраці у Львівській області з 14.09.2020 до 22.09.2020 проведено інспекційне відвідування ПрАТ «Ірокс» за наслідками якого складено акт від 22.09.2020 № ЛВ26347/1425/АВ-ЛВ14136/П/1425.
Згідно з актом Головного управління Держпраці у Львівській області інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 22.09.2020 № ЛВ26347/1425/АВ-ЛВ14136/П/1425 встановлено порушення ПрАТ «Ірокс» ч. ч. 1, 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413 «Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу», ч. 2 ст. 30 Закону України № 108.
Відтак, 18.11.2020 Головним управлінням Держпраці у Львівській області, розглянувши справу про накладення штрафу та на підставі акта інспекційного відвідування від 22.09.2020 № ЛВ26347/1425/АВ-ЛВ14136/П/1425, керуючись ст. 265  Кодексу законів про працю України, ст. 53 Закону України «Про зайнятість населення», ч. 3 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працюта зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 та на підставі абз. 3 ч. 2 ст. 265  Кодексу законів про працю України, накладено на ПрАТ «Ірокс» штраф у розмірі 150000,00 грн за невиконання вимог п. 1 припису від 31.07.2020 № ЛВ11485/1425/АВ/П, що полягає у порушенні вимог ч. ч. 1, 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413 «Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу».
Окрім того, 18.11.2020 Головним управлінням Держпраці у Львівській області, розглянувши справу про накладення штрафу та на підставі акта інспекційного відвідування від 22.09.2020 № ЛВ26347/1425/АВ-ЛВ14136/П/1425, керуючись ст. 265  Кодексу законів про працю України, ст. 53 Закону України «Про зайнятість населення», ч. 3 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працюта зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 та на підставі абз. 9 ч. 2 ст. 265  Кодексу законів про працю України накладено на ПрАТ «Ірокс» штраф у розмірі 5000,00 грн за невиконання вимог п. 3 припису від 31.07.2020 № ЛВ11485/1425/АВ/П, що полягає у порушенні вимог ч. 2 ст. 30 Закону Украхни «Про оплату праці»:
Позивач, непогоджуючись із постановами Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ЛB26347/1425/АВ-ЛВ14136/П/1425/ФС-1, № ЛВ26347/1425/АВ-ЛВ14136/П/1425/ФС-2 від 18.11.2020, звернувся із позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем до матеріалів справи не долучено жодних доказів на підтвердження того, що ПрАт «Ірокс» залучено охоронців до роботи у нічний час та у святові дні, що не відображено у табелях обліку робочого часу та, відповідно, не проведено нарахування заробітної плані належним чином. Крім цього, ОСОБА_1 є працівником обслуговуючого кооперативу “Житлово-будівельний кооператив «Західна Вежа» а не ПрАТ «Ірокс», належних та допустимих доказів протилежного відповідачем не надано та судом не встановлено.
        З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до   статті 259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (тут і надалі в редакції чинній на момент винкнення спірних правовідносин).
Постановою Кабінету Міністрів України за № 96 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з питань праці (далі Положення № 96).
Пунктом 1 цього Положення визначено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Так, у пункті 2 Положення № 96 зазначено, що Держпраці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства (пункт 2 Положення).
Основним завданням Держпраці є, зокрема нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю (п. 3 Положення № 96).   
Відповідно до пункту 7 Положення № 96, Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, та Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон), регламентується Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» від 21 серпня 2019 р. № 823 (тут і далі Порядок № 823, в редакції постанови від 23.07.2020).
Заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів (п. 2 Порядку № 823).
Згідно п. 8-11 Порядку № 823, під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).
Тривалість інспекційного відвідування не може перевищувати 10 робочих днів.
Інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених   пунктом 5   цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби, з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7) отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.
Вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.
Згідно п. 16 Порядку № 823 за результатами інспекційного відвідування складають акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.
У відповідності до п. 20 Порядку № 823 припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування.
Стан виконання припису перевіряється після закінчення зазначеного в ньому строку виконання. Якщо об`єкт відвідування не надав відповіді або надав її в обсязі, недостатньому для підтвердження факту виконання припису, проводиться інспекційне відвідування з підстави, наведеної у підпункті 11 пункту 5 цього Порядку (п. 22 Порядку № 823).
Відповідно до п. 24-25 Порядку № 823, у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.
Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування.
За змістом   статті 265 КЗпП України,   посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема, фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.
Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою   статті 265 КЗпП України   та частинами другою - сьомою   статті 53 Закону України «Про зайнятість населення»   визначено   постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» від 17 липня 2013 року № 509   (далі по тексту - Порядок № 509).
Пунктом 2 Порядку № 509 передбачено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи можуть бути накладені на підставі: рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації; акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади; акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.
Аналіз положень цих правових норм свідчить про те, що управління Держпраці, через утворені в установленому порядку територіальні органи, мають право здійснювати нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю, зокрема юридичними особами, які використовують найману працю, у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань. За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту). При цьому штраф накладається за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення. А однією з підстав накладення штрафів за порушення законодавства про працю є акт про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що за результатами інспекційного відвідування встановлено порушення позивачем вимог частини 3 статті 24 КЗпП України, а саме фактично позивачем допущено до роботи без укладення трудового договору громадянина ОСОБА_1 .
За приписами частини 3 ст. 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Суд апеляційної інстанції вирішуючи питання щодо наявності порушення трудового законодавства позивачем, зокрема допущення до роботи без укладення трудового договору,  враховує наступне.
Так, згідно з листа обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив «Західна Вежа» від 24.11.2020 № 63, ОСОБА_1 є штатним працівником ОК ЖБК «Західна Вежа» і працює на посаді охоронця з 20.08.2018 (а. с. 25). 
Відповідно до наказу від 17.08.2018 № 29-к-0000000081 ОСОБА_1 прийнятий на роботу в обслуговуючий  кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Західна Вежа» з 20.08.2020 (а. с. 26).
Крім цього, вказане підтверджується також записами трудової книжки ОСОБА_1 (а. с. 27). 
Тобто, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Західна Вежа». 
За встановлених обставин, в контексті наведених вимог законодавства, якими врегульовані спірні правовідносин, суд апеляційної дійшов висновку, що постанова Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 18.11.2020 № ЛB26347/1425/АВ-ЛВ14136/П/1425/ФС-1 є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки ПрАТ «Ірокс» не допущено порушень щодо фактичного допуску працівника, а саме ОСОБА_1 до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Стосовно постанови Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 18.11.2020 від № ЛВ26347/1425/АВ-ЛВ14136/П/1425/ФС-2, суд апеляційної інстанції вказує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 № 108/95-ВР, роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.
Відповідно до абз. 9 ч. 2 ст. 265 КЗпП, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення інших вимог законодавства про працю, крім передбачених абзацами другим - восьмим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати за кожне таке порушення.
Враховуючи наведені норми, роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи шляхом ведення табеля обліку робочого часу, у випадку неналежного обліку робочого часу, зокрема юридичні особи несуть відповідальність передбачену абз. 9 ч. 2 ст. 265 КЗпП.
Відповідач, керуючись ст. 265  Кодексу законів про працю України, ст. 53 Закону України «Про зайнятість населення», ч. 3 ст. 34 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні», Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працюта зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 та на підставі абз. 9 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України, накладено на ПрАТ «Ірокс» штраф у розмірі 5000,00 грн за невиконання вимог п. 3 припису від 31.07.2020 № ЛВ11485/1425/АВ/П, що полягає у порушенні вимог ч. 2 ст. 30 Закону Украхни «Про оплату праці»: - ПрАт «Ірокс» не забезпечено достовірний облік виконуваної працівниками роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. Згідно з наданими адміністрацією ПрАТ «Ірокс» табелями обліку робочого часу, які є підставою для нарахування заробітної плати, для охоронників підприємства проставлено тривалість робочого часу по 8 годин при п`ятиденному робочому тижні (з понеділка по п`ятницю), субота, неділя - вихідні дні. Однак, охоронці у ході інспекційного відвідування зазначили, що працюють позмінно, тривалість зміни для окремих охоронників триває з 09.00 години до 18.00 години, потім – три дні з 18.00 години до 07.00 ранку наступного дня та один день у вихідний, для інших - з 08.00 години до 18.00 години. Вищенаведене свідчить про залучення охоронників до роботи у нічний час та у святові дні, що не відображено у табелях обліку робочого часу та, відповідно, не проведено нарахування заробітної плані належним чином. 
Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що Головним управлінням Держпраці у Львівській області до матеріалів не додано жодних доказів, які підтверджують, що ПрАТ «Ірокс» залучено охоронців до роботи у нічний час та у святові дні, що не відображено у табелях обліку робочого часу та, відповідно, не проведено нарахування заробітної плані належним чином.
Таким чином, постанова Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від від 18.11.2020 від № ЛВ26347/1425/АВ-ЛВ14136/П/1425/ФС-2 є протиправною та також підлягає скасуванню.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов необхідно задовольнити, оскільки оскаржувані постанови прийняті не обґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для притягнення позивача до відповідальності за порушення трудового законодавства, а тому підлягають скасуванню.
Отже, апеляційна скарга Головного управління Держпраці у Львівській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
Відповідно до приписів ст. 139 КАС України, підстави для стягнення судових витрат відсутні. 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Керуючись ст. ст.  313, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд –

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року у справі № 380/11263/20 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	В. В. Ніколін 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 10.09.2021.