ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2021 року 
м. Харків
справа № 638/19122/18
провадження № 22-ц/818/4252/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого Кругової С.С.,
суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П
Учасники справи :
Позивач:               Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО»,
Відповідачі:   ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 
                              
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м.Харкова від 5 серпня 2020 року (суддя Харченко А.М.) , -
в с т а н о в и в :
У  жовтні 2018 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просив стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на його користь заборгованість за Угодою № 382639 від 30.04.2012 року в розмірі 147 938 грн. 31 коп. Стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на його користь суму сплаченого судового збору в розмірі 2 219 грн. 08 коп. за подання позову, по 1 109 грн. 54 коп. з кожного.

В обгрунтування позову посилався на те, що 30.04.2012 року між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та ОСОБА_1 була укладена Угода № 382639 та підписані Додатки 1, 2, які є невід`ємними частинами Угоди, з метою отримання автомобіля «ЗАЗ Lanos» базової комплектності через систему надання послуг з придбання автомобілів «АвтоТак». Відповідач ОСОБА_1 належним чином виконуючи умови Угоди, на асигнаційному акті від 27.07.2012 року одержав право на отримання автомобіля. 06.08.2012 року ОСОБА_1 реалізував своє право на вибір іншого автомобіля шляхом підписання Акту вибору автомобіля, в якому він просив ТОВ «АВТО ПРОСТО» змінити автомобіль «ЗАЗ Lanos» на автомобіль «ЗАЗ FORZA». 22.08.2012 року ОСОБА_1 отримав у власність автомобіль марки «ЗАЗ FORZA», 2012 року випуску (кузов № НОМЕР_1 ) та зареєстрував його на своє ім`я (д.н.з НОМЕР_2 ). На момент отримання автомобіля, автомобіль марки «ЗАЗ Lanos» коштував 80 960,00 грн., а автомобіль марки «ЗАЗ FORZA» - 83927,00 грн. Різниця вартості автомобілів (2967,00 грн.) була одноразово сплачена ОСОБА_1 на рахунок позивача. При цьому, ОСОБА_1 , відповідно до зазначеної норми Додатку №2 до Угоди, повинен сплачувати майбутні повні внески відповідно до поточної ціни автомобіля, вказаного в Додатку №1 до Угоди - «ЗАЗ Lanos». 

ОСОБА_1 в свою чергу, зобов`язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля (щомісячні чисті внески) та вартість наданих послуг (щомісячні Внески в оплату послуг) шляхом сплати 120 (ста двадцяти) щомісячних Повних внесків. 

Починаючи з лютого 2015 року, ОСОБА_1 припинив сплачувати щомісячні повні внески. 
Згідно з положеннями п. 8.2.1.4, п. 8.2. ст.8, ОСОБА_1 було надано позивачу гарантію забезпечення виконання ним зобов`язань за Угодою - гарантію поручителя. 

06.08.2012 рокує між ТОВ «АВТО ПРОСТО», як кредитором, та ОСОБА_2 , як поручителем, було укладено договір поруки, за яким останній зобов`язався відповідати перед кредитором у разі невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за Угодою. Невиконанням свого обов`язку за Угодою, ОСОБА_1 порушив цивільні права позивача, захист яких, відповідно до ст. 16 ЦК України здійснюється у встановленому порядку судом, зокрема шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі, а отже, грошова сума боргу за Угодою підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в примусовому порядку. 

На неодноразові письмові звернення та телефонні дзвінки до відповідачів результату не дали, борг не погашений; пропозицій щодо строків погашення боргу від відповідачів не надійшло. 

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 5 серпня 2020 року позов ТОВ «АВТО ПРОСТО» задоволено. Солідарно стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «АВТО ПРОСТО» заборгованість за Угодою № 382639 від 30.04.2012 року в розмірі 147 938,31 грн. Вирішено питання судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 умов укладеної угоди утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що позивачем встановлено несправедливі умови договору, жорсткі обов`язки споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця. Крім того перед укладенням договору ані відповідачу, ані поручителю (відповідачу-2) не була відома вартість автомобіля та сума платежів, яка розраховується з вартості. Також недобросовісними і не справедливими та такими, що призводять до істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків сторін та такі, що завдають шкоди споживачеві, є ті умови договору, якими передбачено право ТОВ «АВТО ПРОСТО» змінювати його істотні умови в частині остаточного визначення поточної ціни.
Правом на подання відзиву сторони по справі не скористалися.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що30.04.2012 між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та ОСОБА_1 була укладена Угода № 382639 та підписані Додатки 1, 2, які є невід`ємними частинами Угоди, з метою отримання автомобіля «ЗАЗ Lanos» базової комплектності через систему надання послуг з придбання автомобілів «АвтоТак» (а.с. 6 – 10).

Угода укладена в рамках створеної позивачем в Україні системи надання послуг з придбання автомобілів «АвтоТак». Дана система полягає у створенні групи покупців, які бажають придбати товар високої вартості (автомобіль), та через механізми, встановлені Угодою, забезпечують придбання кожним учасником автомобіля шляхом сплати його вартості та вартості наданих послуг щомісячними внесками протягом декількох років.

При виконанні умов Угод, укладених з учасниками в рамках системи «АвтоТак», позивач надав учасникам послуги; спрямовані на придбання ними автомобіля через систему «АвтоТак». Ці послуги полягають у формуванні груп учасників, організації та створенні умов для придбання автомобілів учасниками, здійснення оплати постачальнику автомобілів за рахунок коштів, сплачених учасниками, на підстав Угоди, забезпечення отримання Учасником автомобіля, а також наданні інших послуг, передбачених Угодою, які забезпечують придбання автомобіля кожним Учасником системи «АвтоТак», який належним чином виконує зобов`язання за Угодою.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином виконуючи умови Угоди, на асигнаційному акті від 27.07.2012 року одержав право на отримання автомобіля.

Відповідно до п.7.1 ст.7 Додатку №2 до Угоди: «Учасник, якому вже надано Право на отримання автомобіля, має право звернутися з проханням надати будь-яку марку та/або модель, що відрізняється від марки та/або моделі Автомобіля, зазначеної в Додатку №1, із модельного рябу, запропонованого Постачальником для системи Авто Так».

06.08.2012 року ОСОБА_1 реалізував своє право на вибір іншого автомобіля шляхом підписання Акту вибору автомобіля, в якому він просив ТОВ «АВТО ПРОСТО» змінити автомобіль «ЗАЗ Lanos» на автомобіль «ЗАЗ FORZA» (а.с. 14).

22.08.2012 року ОСОБА_1 отримав у власність автомобіль марки «ЗАЗ FORZA», 2012 року випуску (кузов № НОМЕР_1 ) та зареєстрував його на своє ім`я (д.н.з НОМЕР_2 ) (а.с. 13). 

Відповідно до п.7.2 ст.7 Додатку №2 до Угоди: «Якщо обрана Учасником марка та/або модель коштує дорожче, ніж модель Автомобіля, зазначена в Додатку №1, Учасник зобов`язаний одноразовим платежем сплатити різницю їх Поточної ціни у відповідному місяці до моменту отримання Автомобіля. В подальшому такий Учасник повинен сплачувати майбутні Повні внески відповідно до Поточної ціни Автомобіля, вказаного в Додатку №1 до Угоди».

На момент отримання автомобіля, автомобіль марки «ЗАЗ Lanos» коштував 80 960,00 грн., а автомобіль марки «ЗАЗ FORZA» - 83927,00 грн. Різниця вартості автомобілів (2967,00 грн.) була одноразово сплачена ОСОБА_1 на рахунок позивача. При цьому, ОСОБА_1 , відповідно до зазначеної норми Додатку №2 до Угоди, повинен сплачувати майбутні повні внески відповідно до поточної ціни автомобіля, вказаного в Додатку №1 до Угоди - «ЗАЗ Lanos».

ОСОБА_1 в свою чергу, зобов`язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля (щомісячні чисті внески) та вартість наданих послуг (щомісячні Внески в оплату послуг) шляхом сплати 120 (ста двадцяти) щомісячних Повних внесків.

Починаючи з лютого 2015 року, ОСОБА_1 припинив сплачувати щомісячні повні внески.

Згідно з п. 2.1 ст. 2 Додатку № 2 до Угоди: «Поточна Ціна автомобіля є критерієм для розрахунку розміру складових Повних внесків та інших платежів, передбачених Угодою, протягом всього строку існування групи, та повідомляється «АВТО ПРОСТО» Постачальником».
Сторони, при підписанні Угоди, передбачили випадок, коли через якісь причини Виробник та/або Імпортер та/або Дистриб`ютор припинить виробляти, здійснить заміну або припинить імпортувати моделі, автомобіля, зазначену у Додатку №1 до Угоди (п.9.1 ст.9 Додатку №2 до Угоди).

Відповідно до п.9.1 ст.9 Додатку №2 до Угоди: «Якщо протягом строку дії Угоди, Постачальник здійснить заміну або припинить імпортувати або виробляти, або продавати марку та/або модель Автомобіля, зазначених в Додатку №1 до Угоди, АВТО ПРОСТО зобов`язується здійснити заміну шляхом застосування поточної ціни нової марки та/або моделі для розрахунку складових повного внеску для всіх учасників групи і така нова марка та/або модель буде передаватися Учасникам, які не отримали попередню модель/марку».

Листом №377 від 16.12.2016 року Дистриб`ютор автомобіля «ЗАЗ Lanos» повідомив ТОВ «АВТО ПРОСТО» про припинення виробництва вказаного автомобіля.

Керуючись положення п. 9.1 ст. 9 Додатку №2 до Угоди, у листопаді 2017 року, позивач здійснив заміну автомобіля «ЗАЗ Lanos» на автомобіль «Ravon R4», який найбільш подібний за ціною та технічними характеристиками.

Відповідно до пп. б) п.9.2 ст.9 Додатку №2 до Угоди: «Якщо Поточна ціна нової марки та/або моделі Автомобіля більш ніж на 10% перевищує останню відому Поточну ціну Автомобіля, зазначеного в Додатку №1 до Угоди, застосовується наступний механізм: б) Розмір у відсотках кожного наступного Повного внеску Учасника, який вже отримав Автомобіль, не змінюватиметься, а Поточна ціна дня його розрахунку буде пропорційно змінюватися відповідно до зміни Поточної ціни нової марки та/або моделі Автомобіля».

Відповідно, остання відома поточна ціна автомобіля «ЗАЗ Lanos», станом на жовтень 2017 року, становила 213 300,00 грн., а автомобіля «Ravon R4» - 246 700,00 грн. Тому, коефіцієнт для визначення Поточної ціни автомобіля «ЗАЗ Lanos» становив 0,8646129 (213300,00 грн.: 246700,00 грн. х 100%).

Станом на жовтень 2018 року, остання відома поточна ціна автомобіля «Ravon R4» становить 272580,00 грн. (а.с. 16 – 18). 

Таким чином, поточна ціна автомобіля «ЗАЗ Lanos», станом на жовтень 2018 року, з урахуванням коефіцієнту зміни, становить: 235 676,18 грн. (272580,00 грн. х 0,8646129).

ОСОБА_1 за період з травня 2012 року по січень 2015 року включно, було сплачено:
-63,6282% вартості автомобіля (щомісячні чисті внески).
-76 щомісячних внесків в оплату послуг позивача.
Розмір боргу ОСОБА_1 перед позивачем за Угодою відповідно складає:
-36,3718% вартості автомобіля (100% - 63,6282% = 36,3718%).
-44 внески в оплату послуг позивача (120 - 76 = 30).
Поточна ціна автомобіль марки «ЗАЗ Lanos», з урахуванням коефіцієнту зміни (пп. б) п.9.2 ст.9 Додатку №2 до Угоди) становить 235676,18 грн.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 за Угодою, у грошовому еквіваленті, складає:
-по сплаті чистих внесків: 235676,18 грн. х 36,3718% =85719,67 грн.
-по сплаті внесків в оплату послуг (235676,18 грн. х 0,5% + 20% ПДВ) х 44 внесків = 62218,64 грн.
А всього: 85 719,67 грн. + 62 218,64 грн. = 147 938,31 грн.

06.08.2012 рокує між ТОВ «АВТО ПРОСТО», як кредитором, та ОСОБА_2 , як поручителем, було укладено договір поруки, за яким останній зобов`язався відповідати перед кредитором у разі невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за Угодою (а.с. 11 – 12).
Встановивши зазначені обставини суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
У відповідності з вимогами ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Апеляційний суд вважає, що рішення місцевого суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Згідно з вимогами ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.627 ЦК України та ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Цивільне законодавство базується на принципі обов`язкового виконання сторонами зобов`язань за договором.
Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до статті 10 Угоди, підписання останньої та додатків до неї є підтвердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами та їх згоди з усіма визначеннями, умовами та змістом Угоди й додатків до неї. Учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника ТОВ «Авто Просто», уважно прочитав та зрозумів Угоду та додатки до неї, що засвідчив своїм підписом.
Відповідач погодився з умовами угоди, підписавши її та вчиняючи дії на її виконання. Дійсність договору сторонами не оспорюється.
Як в ході розгляду справи в районному суді, так і в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначав, що вартість автомобіля ЗАЗ Lanos, яка діяла на дату підписання Угоди та яка зазначена у Додатку №1 до Угоди становить 80960 грн., та саме з цієї суми необхідно розраховувати суму боргу.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції належним чином перевірив зазначені доводи та дійшов вірного висновку, що ні Угодою, ані в додатках до неї не передбачено можливості фіксування Поточної ціни автомобіля чи то на дату підписання Угоди, чи то на дату отримання автомобіля.
У Розділі 1 Додатку №2 до Угоди зазначено наступне: «Поточна ціна Автомобіля - ціна Автомобіля, яка встановлюється Виробником та/або Імпортером та/або Дистрибютором в останній робочий день кожного місяця та є основою для розрахунку розміру складових Повних внесків та інших платежів, передбачених Угодою».
Відповідно п.2.1 ст.2 Додатку №2 до Угоди: «Поточна Ціна автомобіля є критерієм для розрахунку розміру складових Повних внесків та інших платежів у передбачених Угодою, протягом всього строку існування групи, та повідомляється АВТО ПРОСТО Виробником та/або Імпортером та/або Дистриб`ютором».
Відповідно до п.2.6 Додатку №2 до Угоди: «Чисті внески, сплачені Учасником у встановлені строки та відповідно до Поточної Ціни Автомобіля, дійсної на момент сплати, розраховуються як відсоток від Поточної Ціни Автомобіля».
Поточна ціна автомобіля виступає в якості вказівки на спосіб визначення оплати внесків з використанням додаткового критерію - встановлення постачальником, що жодним чином не суперечить законодавству і є загальноприйнятим в практиці. Такий спосіб визначення ціни погоджений між сторонами в Угоді під час підписання.
Використання поточної ціни автомобіля зумовлене тим, автомобілі Учасникам групи (а їх 240 осіб) придбаваються TOB «АВТО ПРОСТО» не по принципу «всім і в один місяць», а щомісячно, після накопичення коштів у Фонді на придбання автомобілів та після здійснення процедури розподілу товару (асигнаційні акти). Таким чином, TOB «АВТО ПРОСТО» придбаває автомобілі Учасникам групи за ринковими цінами, які можуть змінюватися. І для того, щоб Чистих внесків, в певному місяці, вистачало для придбання автомобіля за його ринковою вартістю, TOB «АВТО ПРОСТО» використовує для розрахунків щомісячних внесків поточну (актуальну в цьому місяці) ціну автомобілів, яка повідомляється постачальниками таких автомобілів.
Отже, всі внески, які сплачені та які мають бути сплачені ОСОБА_1 за Угодою, розраховуються від Поточної ціни автомобіля, яка щомісячно повідомлялася/повідомляється позивачу постачальником (виробником та/або імпортером та/або дистриб`ютором).
Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем не вказувалось до моменту повної виплати ОСОБА_1 повної вартості автомобілю а також посилання що, це є істотною зміною умов договору, а саме збільшенню вартості авто, колегією суддів не приймаються, оскільки зазначені умови договоур були погоджені між сторонами в Угоді під час підписання.
Висновки суду в цій частині повністю відповідають наявним в матеріалах справи доказам та судовій практиці, сформованій при розгляді аналогічних спорів за позовами ТОВ «Авто Просто», зокрема в постановах Верховного Суду від 27.02.2019 у справі №607/8080/15 від 12.12.2018 у справі №591/3876/16-ц (а.с. 65-69), постанові від 21.01.2020 у справі №590/1087/17, постанові від у справі №442/7982/16-ц, постанові від 30.05.2018 у справі №691/94/16-ц постанові від 05.09.2018 у справі №750/8470/17 та іншим аналогічним постановам наявним в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлене без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до незгоди з рішенням суду та переоцінки доказів у справі.
Посилання ОСОБА_1 на правові висновки, висловлені в постанові Верховного Суду від 16 грудня 2015 року по справі №6-2766цс15 та в інших постановах Верховного Суду, де продубльовано вказану правову позицію (а.с129) не спростовують висновків суду в частині обґрунтованості наданого позивачем у справі розрахунку суми боргу.
Колегія суддів погоджується з розрахунком наданим позивачем. Інших доказів, які б поставили під сумнів або спростували зазначений розрахунок матеріали справи не містять, відповідачами не надано.
Суд першої інстанції в судовому рішенні надав належний аналіз розрахункам суми заборгованості, врахувавши при цьому умови укладеного між сторонами договору.
Відповідно до вимог ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).
Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для перерозподілу судових витрат не вбачається.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Московського районного суду м.Харкова від 5 серпня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий                                                               С.С. Кругова

Судді                                                                 О.В. Маміна

Н.П.Пилипчук