Справа № 345/1418/21 
Провадження № 22-ц/4808/1000/21 
Головуючий у 1 інстанції Юрчак Л. Б. 
Суддя-доповідач Пнівчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої                 Пнівчук О.В.
суддів:                 Девляшевського В.А., Мелінишин Г.П., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду від 28 квітня 2021 року, в складі судді Юрчака Л.Б., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів на утримання дитини,
в с т а н о в и в:
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Калуського міськрайонного суду від 15.04.2019 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1860 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Однак відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував аліменти, у зв`язку з чим станом на 01.04.2021 року утворилася заборгованість у розмірі 13 379 грн. Посилаючись на вказані обставини просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з серпня 2019 року по квітень 2021 року включно в розмірі 24 384 грн.
Рішенням Калуського міськрайонного суду від 28 квітня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 10 000 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позову в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неправильно обчислено пеню за прострочення сплати аліментів. 
Зазначила, що при визначенні розміру пені, яка підлягає стягненню, судом не взято до уваги розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Факт неналежного виконання відповідачем аліментних зобов`язань за період з 01.08.2019 року по 01.04.2021 року підтверджений розрахунком, з якого вбачається що сплата аліментів за спірний період здійснювалась не у повному обсязі та з простроченням строків сплати.
Вважає, що наявність у відповідача неповнолітньої дитини та дружини, а також відсутність роботи не є підставою для зменшення розміру неустойки (пені).
Заперечень (відзиву) на апеляційну скаргу іншими учасниками справи не подано.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до  ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.
Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, суд першої інстанції встановив наявність вини відповідача у простроченні сплати аліментів, однак врахував його майновий та сімейний стан та, з урахуванням положень ст. 196 СК України, зменшив розмір пені до 10 000 грн.
Такий висновок місцевого суду відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це вид забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.
Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів.
Як роз`яснено у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.
Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням.
Як правильно встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Калуського міськрайонного суду від 15.04.2019 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1860 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до розрахунку державного виконавця від 18.02.2021 року №345/1435/18 загальна заборгованість по виконавчому листу станом на 01 квітня 2021 року складала 13 379 грн (а.с.11). Вказаний розмір заборгованості сторонами не оспорювався.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16, пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
З урахуванням вищезазначеної позиції Верховного Суду розмір пені, за період з серпня 2019 року по квітень 2021 року, складає 24 384 грн.
Частиною 1 ст. 196 СК України встановлено розмір стягнення судом неустойки (пені) - не більше 100 відсотків заборгованості за аліментами, тому сума пені не може бути більшою за 13 379 грн
Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Судом першої інстанції враховано надані відповідачем квитанції щодо погашення заборгованості по сплаті аліментів, наявність на його утриманні дружини та малолітньої дочки, відсутність постійного місця роботи та обгрутовано відповідно до положень ст. 196 Сімейного кодексу з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів зменшено розмір пені до 10 000 грн.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 .
Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Калуського міськрайонного суду від 28 квітня 2021 року- без зміни.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2. ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча:                                                         О.В. Пнівчук
Судді:                                                                В.А. Девляшевський
Г.П. Мелінишин