ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/4512/20  Номер провадження 22-ц/814/1413/21	Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя : Триголов В.М., 
судді: Лобов О.А., Дорош А.І.,
секретар: Коротун І.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, треті особи - Державний нотаріус Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Сороколат Ірина Миколаївна, Автозаводський відділ державної виконавчої служби у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про зняття арешту з нерухомого майна,- 

                        В С Т А Н О В И В :
У липні 2020 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, треті особи - Державний нотаріус Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Сороколат Ірина Миколаївна, Автозаводський відділ державної виконавчої служби у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про зняття арешту з нерухомого майна.
В обґрунтування позову вказували на те, що вони є спадкоємцями померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .. Проте, вони позбавлені можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, через наявність зареєстрованих арештів квартиру АДРЕСА_1 . Їм було відмовлено у скасуванні арештів нерухомого майна у зв`язку із тим, що всі виконавчі провадження завершені, відомості про сплату боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження відсутні.
Просили суд звільнити нерухоме майно – квартиру АДРЕСА_1 з-під арештів, а саме зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №9221729; зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №9738138; зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №10414286.
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 грудня 2020 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, треті особи - Державний нотаріус Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Сороколат Ірина Миколаївна, Автозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про зняття арешту з нерухомого майна задоволено.
Скасовано арешт нерухомого майна – квартири АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлий 30.03.2019 зареєстрований:06.11.2009 за № 9221729 Автозаводським ВДВС Кременчуцького МУЮ на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження; 15661354, 04.11.2009; 16.04.2010 за № 9738138 Автозаводським ВДВС Кременчуцького МУЮ на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, 18709059, 27.10.2010 за № 10414286 Автозаводським ВДВС Кременчуцького МУЮ на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, 22180583. Судові витрати покладено на позивачів.
       Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого суду скасувати, та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права.
Зокрема вказує на те, що місцевим судом при вирішення спору не взято до у ваги, що позов подано до неналежного відповідача, а саме Кременчуцької міської ради, яка не є ані стягувачем, ані боржником у виконавчих провадженнях, на виконання яких накладено арешт на нерухоме майно.
Звертає увагу, що місцевим судом безпідставно не залучено її, як стягувача за виконавчим провадженням до участі у справі.
Представником позивачів подано до суду відзив на апеляційну скаргу, у доводах якого вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим. Вказує, що виконавче провадження №15661354 закінчено 20.05.2010 року, виконавчий лист за виконавчим провадженням №22180583 повернутий стягувачу 18.11.2011 року. Разом з цим, стягувач ОСОБА_1 правом на оскарження постанов державного виконавця про закінчення виконавчого провадження чи правом повторного пред`явлення виконавчого листа для примусового виконання не скористалась, а отже підстав для залучення її до участі у справі немає.
Просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду – без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , повторно виданого Кременчуцьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Полтавській області 30.03.2019 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивачі: дочка - ОСОБА_2 та дружина - ОСОБА_3 є спадкоємцями померлого ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , та копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 – відповідно.
Постановами державного нотаріуса Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Сороколат І.М. від 19.03.2020 та 23.07.2020 позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру(частку) АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю ОСОБА_4 .
Листом №74601 від 22.04.2020 року Автозаводським відділом державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) надано відповідь про те, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно громадянина ОСОБА_4 встановлено наступні обтяження щодо нерухомого майна, а саме: арешт нерухомого майна №9221729, накладений Автозаводським відділом ДВС Кременчуцького МУЮ відповідно до постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, за виконавчим провадженням №15661354 від 04.11.2009 року у зв`язку з виконанням ухвали Автозаводського районного суду м.Кременчука №2-4800 від 20.10.2009, про накладення арешту на майно. Стягувач - ОСОБА_1 ; арешт нерухомого майна №9738138 та №10414286, накладені Автозаводським відділом ДВС Кременчуцького МУЮ у зв`язку з виконанням рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука №2-523 від 23.03.2010 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 75149,32 грн., виконавчі провадження 18709059 та 22180583. Завершені 18.11.2011 року без виконання згідно п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що в даному випадку арешт майна ОСОБА_4 є неспівмірним із обмеженням прав його спадкоємців, які на даний час позбавлені можливості оформити свої спадкові права.
Приймаючи вказане уваги те, що виконавчі провадження в межах яких було накладено арешти завершені, суд дійшов висновку про те, що вимога позивачів про скасування арешту майна є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що позивачі звернулись до суду із позовом про зняття арешту із спадкового майна. При цьому позов пред`явлено до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року в справі № 905/386/18 (касаційне провадження № 12-85гс19) зроблено висновок, що «при розгляді скарг стягувача чи боржника на дії органу державної виконавчої служби, пов`язані з арештом і вилученням майна та його оцінкою, господарський суд перевіряє відповідність цих дій приписам статей 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження». Вимоги інших осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, реалізуються шляхом подання ними з додержанням правил юрисдикційності позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним з підстав, передбачених законом. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися господарським судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна».
Аналогічна правова позиція викладено у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 28.04.2021 року у справі №235/2617/19 (провадження №61-7867св20). 
Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1, 3  ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. 
Згідно із статтею 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.
Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, тобто належного відповідача.
Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.
Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (касаційне провадження № 14-61цс18), пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо неналежного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.
Встановлено, що звертаючись до суду позивачами визначено відповідачем у даному спорі Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, яка не є ані боржником, ані особою, в інтересах якої накладено арешт на спірне нерухоме майно.
Особа, в інтересах якої накладено арешт на відповідне нерухоме майно в рамках виконавчих проваджень 15661354, 18709059, 22180583 – ОСОБА_1 до участі в справі як відповідач не залучена, клопотань про її залучення позивачі не заявляли, що є підставою для відмови у задоволенні позову. 
Вирішуючи спір між сторонами суд першої інстанцій наведеного не врахував, та не звернув уваги, що позов пред`явлено до неналежного відповідача.
Отже, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Здійснюючи розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, колегія суддів виходить з наступного. 
За подачу апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 1261,20 грн. (а.с.126).
Оскільки апеляційна скарга задоволена в повному обсязі, то стягненню з позивачів на користь ОСОБА_1 підлягає судовий збір в розмірі по 630 грн. 60 коп. з кожної.
Керуючись ст.ст.367, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.382,383 ЦПК України, суд, - 
П О С ТА Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 –задовільнити.
Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 грудня 2020 року – скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, треті особи - Державний нотаріус Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Сороколат Ірина Миколаївна, Автозаводський відділ державної виконавчої служби у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про зняття арешту з нерухомого майна– відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги по 630 грн. 60 коп. з кожної.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:                                                                 В.М.Триголов        

       Судді        :                                                          А.І. Дорош

                                                                               О.А. Лобов