УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд

Справа 293/100/20 Головуючий у 1-й інст. Бруховський Є.Б. 
Доповідач Талько О. Б. 
Категорія 76 

Додаткова постанова 
Іменем України

14 вересня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючої судді:         Талько О.Б., 
суддів:                         Шевчук А.М., Коломієць О.С.,
за участю секретаря    Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву ОСОБА_1   про   ухвалення додаткового  рішення  у цивільній справі № 293/100/20 за позовом   ОСОБА_1  до Міністерства  розвитку економіки,  торгівлі та  сільського господарства  України, Фонду державного  майна України,  Державного підприємства  «Електронмаш»,  про визнання незаконним та скасування наказу  про звільнення,  поновлення на  роботі, стягнення середнього  заробітку за  час вимушеного  прогулу, 

       ВСТАНОВИВ:
Рішенням Черняхівського районного суду від 9 квітня 2021 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 12 квітня 2021 року про виправлення описки, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Скасовано наказ Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України №28-п від 29 жовтня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора ДП “ Електронмаш”.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді генерального директора ДП «Електронмаш» з 8 листопада 2019 року.
Стягнуто з ДП “ Електронмаш” на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 листопада 2019 року по 8 квітня 2021 року у розмірі 416481 грн. 84 коп. ( сума середнього заробітку визначена без врахування податків та інших обов`язкових платежів).
Стягнуто з ДП “ Електронмаш” на користь ОСОБА_1 840 грн. судового збору.
Стягнуто з ДП “ Електронмаш” в дохід держави судовий збір у розмірі 3324 грн.02 коп.
Стягнуто з Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та Фонду державного майна України в дохід держави судовий збір в розмірі 908 грн., а саме: по 454 грн. з кожного.
Рішення в частині поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 25799 грн. 76 коп. звернуто до негайного виконання.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року апеляційні скарги Міністерства розвитку економіки,  торгівлі та  сільського господарства  України, Державного підприємства «Електронмаш»  та  Фонду державного майна України задоволені частково.
Рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 9 квітня 2021 року змінено, а саме: зазначено дату поновлення ОСОБА_1  на посаді генерального директора Державного  підприємства «Електронмаш», - з 9 листопада 2019 року , та зменшено суму середнього заробітку, яка підлягає стягненню з Державного підприємства «Електронмаш» на користь ОСОБА_1 , з 416481 грн. 84 коп. до 242140 грн. 92 коп. 
В решті рішення залишити без змін.
20 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення у справі додаткового рішення про стягнення з відповідачів на його користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 85000 грн.
Разом із заявою позивач надав копію договору про надання правничої допомоги, укладеного між ним та адвокатом Ясінською Ж.В. 19 грудня 2019 року, протокол погодження між ними договірної ціни, акт приймання-передачі послуг від 19 серпня 2021 року, довідку про отримання адвокатом грошових коштів.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
       Частиною 8 статті 141 ЦПК України, визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. 
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до положень ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
       Частиною 3 цієї статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
       Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
       За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
       Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
       Частиною 4 ст.137 ЦПК України також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт ( наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт ( надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони або публічним інтересом до справи.
       У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами ( ч.5 ст. 137 ЦПК України).
       Відповідно до ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
       Пунктом 9 частини 1 статті1 Закону України « Про адвокатуру та адвокатську діяльність"» передбачено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративне правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
       Відповідно до статті 19 Закону України « Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.
       Пунктом 6 частини 1 статті 1 цього Закону до інших видів правової допомоги віднесено: види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
       Статтею 30 цього Закону також передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинні оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. 
       Матеріали справи свідчать, що позивачеві надавалася правнича допомога адвокатом Ясінською Ж.В.
       Договір про надання правової допомоги від 19 грудня 2019 року містить інформацію про те, що довіритель, незалежно від того, чи досягнуто мету, визначену даним договором, сплачує адвокату 5000 грн. за надання правової допомоги та представництво в суді апеляційної інстанції.
       Окрім того, пунктом 3.3. цього договору передбачено, що у разі прийняття судового рішення на користь довірителя про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, довіритель додатково сплачує адвокату гонорар у розмірі 80000 грн.
       У долученому до матеріалів справи акті приймання-передачі послуг від 19 серпня 2021 року зазначено, що підготовка та направлення до апеляційного суду трьох відзивів на апеляційні відповідачів скарги коштує 1250 грн., за кожен відзив, а за участь в судовому засіданні позивач повинен сплатити 1250 грн.
       Зміст договору про надання правової допомоги свідчить про те, що сторони погодили у фіксованому розмірі гонорар адвоката, який є складовою частиною судових витрат, які за правилами частини 2 статті 137 ЦПК України підлягають розподілу між сторонами.
       Оскільки апеляційні скарги Міністерства  розвитку економіки,  торгівлі та  сільського господарства  України,  Фонду державного  майна України та Державного підприємства  «Електронмаш» задоволено частково, позивачу необхідно компенсувати витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
       Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково ( 58%), загальний розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню на користь позивача, становить 49300 грн. Отже, з кожного з відповідачів на користь  ОСОБА_1   підлягає стягненню по 16433 грн.  витрат за надання правничої допомоги. 
       
       Керуючись ст.ст. 270, 381 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ :

Заяву  ОСОБА_1   задовольнити частково.
Ухвалити у справі  № 293/100/20 додаткове рішення.
Стягнути з Міністерства  розвитку економіки, торгівлі та  сільського господарства  України, (код ЄДРПОУ : 37508596, 01008, м. Київ, вул. М.Грушевського, 12/2 ), з Фонду державного  майна України (код ЄДРПОУ : 00032945, 01133, м. Київ, вул.Генерала Алмазова, 18/9) та з  Державного підприємства  «Електронмаш» ( код ЄДРПОУ: 14312789, 03170, м. Київ, вул. Кільцева дорога,№4)  на користь  ОСОБА_1   (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі по 16433 грн., з кожного.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: