Номер провадження: 22-ц/813/1523/21 
Номер справи місцевого суду: 522/24066/15-ц
Головуючий у першій інстанції Ільченко Н.А.
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2021 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого – Громіка Р.Д.,
суддів – Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І., 
за участю секретаря – Феленко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНСС», ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНСС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Некстджен Фінанс», ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гур`янова Людмила Геннадіївна, про визнання правочинів недійсними,

ВСТАНОВИВ:
1. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог.
У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ЮНСС», ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмети застави, а саме: обладнання – холодильний агрегат для льодового катка Climavineta BE/Srad/В-ВТ-3623, НОМЕР_1 , потужністю 555 кВт, вартістю 2808559,75 грн., відповідно до договору застави №538-Z від 15.04.2009 р., укладеного між заставодержателем ТОВ «Фінростбанк» і заставодавцем ТОВ «ЮНСС», а також автомобіль Mersedes-Benz ML350, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого РЕВ 1-го МРВ ДАІ ГУМВС України в Одеській обласні 17.02.2009р., відповідно до договору застави № 538-Z-1 від 15.04.2009 р., укладеного між заставодержателем ТОВ «Фінростбанк» та заставодавцем ОСОБА_2 , - в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 538-К від 09.04.2009 р., укладеним між ТОВ «Фінростбанк» та ТОВ «ЮНСС», у розмірі 1403478,92 грн., шляхом передачі цих предметів застави заставодержателю ОСОБА_1 у власність та визнання за останнім права власності на вказані предмети застави.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 вказує, що, по-перше, рішенням господарського суду Одеської області у справі № 6/80-10-2297 від 17.11.2011 р., яке набрало законної сили, з ТОВ «ЮНСС» стягнено на користь ТОВ «Фінростбанк» заборгованість за кредитним договором № 538-К від 09.04.2009 р. у загальному розмірі 1344289,48 грн., та рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі № 2-1170/11 від 06.12.2012 р., яке набрало законної сили, з поручителів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ТОВ «Фінростбанк» стягнено заборгованість за кредитним договором № 538-К від 09.04.2009 р. у загальному розмірі 1403478,92 грн., але боржник ТОВ «ЮНСС» та поручителі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до теперішнього часу не виконали вказані судові рішення; по-друге, 27.07.2015 р. між ТОВ «Фінростбанк» та ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги за № 15, відповідно до якого до нового кредитора ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» перейшло право вимоги, що належало первісному кредитору ПАТ «Фінростбанк» (ТОВ «Фінростбанк») за кредитним договором № 558-К від 09.04.2009 р. та забезпечувальними зобов`язаннями; по-третє, 29.07.2015 р. між ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір про відступлення права вимоги за № 29, відповідно до якого до нового кредитора ОСОБА_1 перейшло право вимоги, що належало первісному кредитору ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» за кредитним договором № 538-К від 09.04.2009 р. та за забезпечувалиними зобов`язаннями; і, по-черверте, 20.08.2015 р. між ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гур`яновою Л.Г. за р. № 1528, за умовами якого до ОСОБА_1 перейшло право вимоги, що належало ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» до ТОВ «ЮНСС» за договором застави № 538-Z від 15.04.2009 р., до ОСОБА_2 за договором застави № 538-Z-1 від 15.04.2009 р. і договором поруки від 09.04.2009 р., а також до ОСОБА_3 за договором поруки від 09.04.2009 р.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 березня 2016 року вказаний позов ОСОБА_1 до ТОВ «ЮНСС» та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмети застави було задоволено у повному обсязі, але ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2016 року вказане рішення суду від 28 березня 2016 року було скасовано у зв`язку з нововиявленими обставинами (а.с. 74-79, 124).

Короткий зміст зустрічних позовних вимог.
Під час судового розгляду даної справи ТОВ «ЮНСС» пред`явило зустрічний позов до ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс», ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Гур`янова Л.Г., про визнання правочинів недійсними, а саме про визнання недійсними:
- договору про відступлення права вимоги № 29 від 29.07.2015 р., укладеного між ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» і ОСОБА_1 ;
- та договору про відступлення права вимоги від 12.08.2015 р., укладеного між ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» і ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Гур`яновою Л.Г. за р. № 1528.
Крім того, ТОВ «ЮНСС» просить визначити порядок виконання рішення у даній справі, вказавши, що це рішення є підставою для скасування запису про зміну обтяжувача (змін у відомостях про зареєстроване обтяження, яке зареєстроване 09.02.2015 р. за № 15069753), який було вчинено 01.03.2016 р. приватним нотаріусом Гур`яновою Л.Г., за яким в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна вилучено обтяжувача ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс», (код : 38546962, адреса: 03067, м. Київ, пр-кт Червонозоряний, буд. 119-В) та додано обтяжувача ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 , адреса : АДРЕСА_1 (а.с. 200-201).
В обґрунтування своїх зустрічних позовних вимог ТОВ «ЮНСС» вказує, що, по-перше, укладення договору про відступлення права вимоги за кредитним договором та за договором застави на користь фізичної особи суперечить закону, оскільки ст. 1054 ЦК України не передбачає фізичну особу як кредитодавця в кредитних правовідносинах, отже фізична особа не може бути заставодержателем за договором застави, який забезпечує виконання зобов`язання за кредитним договором; по-друге, за п.п.2.1, 2.2. договору про відступлення права вимоги № 29 від 29.07.2015 р. та п. 1.5. договору про відступлення права вимоги від 12.08.2015 р. за р. № 1528 загальна ціна відступлення права вимоги становить 28000,00 грн., які отримало ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» від ОСОБА_1 за попереднім договором від 13.07.2015 р., та оскільки предметом спірних договорів є відступлення права грошової вимоги за плату, тому ці договори за своєю правовою природою є договором факторингу; по-третє, у спірних договорах фактором виступає ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс», а клієнтом ОСОБА_1 , який відповідно до ст. 1079 ЦК України не може бути клієнтом за договором факторингу; по-черверте, ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» надало фінансові послуги, не маючи ліцензії на здійснення зазначеної послуги, тобто, в порушення правил, що регулюють інститут фінансових послуг, отже згідно ч. 1 ст. 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу, може бути визнаний судом недійсним; і, по-п`яте, у зв`язку з тим, що оскаржувані договори, на підставі яких відбулася зміна обтячувача, є недійсними, тому відповідні записи приватного нотаріуса Гур`янової Л.Г. від 01.03.2016р. про вилучення та додання обтяжувала підлягають виключенню з Державоно реєстру обтяжень рухомого майна.

Процесуальний рух справи.
у суді першої інстанції:
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, зустрічний позов ТОВ «ЮНСС» задоволено. Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги № 29 від 29 липня 2015 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Некстджен Фінанс» та ОСОБА_1 . Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги від 12 серпня 2015 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Некстджен Фінанс» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гур`яновою Л.Г. за р. № 1528.

у суді апеляційної інстанції:
Постановою Одеського апеляційного суду від 07 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 , представника ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2017 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви ТОВ «ЮНСС» про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 березня 2016 року.

       у суді касаційної інстанції:
Постановою Верховного Суду від 20 травня 2020 року постанову Одеського апеляційного суду від 07 червня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що тлумачення частини першої статті 374 ЦПК України свідчить, що суд апеляційної інстанції не має повноважень скасувати рішення суду першої інстанції, яким розглянуто справу по суті, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви ТОВ «ЮНСС» про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами. Отже, апеляційний суд вийшов за межі своїх повноважень, чим порушив норми процесуального права.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги. 
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні зустрічного позову відмовити, а позов ОСОБА_1 задовольнити, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що помилковим є висновок суду про те, що фізична особа не може бути новим кредитором за договором відступлення права вимоги. На правовідносини сторін не розповсюджується дія Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Помилковим є посилання суду, що з ОСОБА_1 фактично був укладений договір факторингу. ТОВ «ЮНСС» не є належним позивачем за зустрічним позовом, оскільки відступлення права вимоги ОСОБА_1 не порушує його права. Неправомірно судом встановлено порядок виконання рішення. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.01.2016 р. стосується іншої холодильної установки.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція апеляційного суду
Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно до ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , задовольняючи зустрічний позов ТОВ «ЮНСС», суд першої інстанції послався на наступні обставини.
З матеріалів справи вбачається, що згідно кредитного договору №538-К від 09.04.2009р. ТОВ «Фінростбанк», правонаступником якого є ПАТ «Фінростбанк», надало ТОВ «ЮНСС» кредит у сумі 1000000,00 грн., із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 26% річних, з датою кінцевого повернення кредиту та усіх нарахувань за ним – 09.07.2009р.
У відповідності до п. 1.2. цього кредитного договору, в забезпечення виконання ТОВ «ЮНСС» своїх грошових зобов`язань за цим кредитним договором, 15.04.2009 р. між ТОВ «Фінростбанк» (ПАТ «Фінростбанк») та заставодавцем ТОВ «ЮНСС» було укладено договір застави № 538-Z, за умовами якого предметом застави є обладнання – холодильний агрегат для льодового катка холодильною потужністю 555 кВт, вартістю 2808559,75 грн., яке належить ТОВ «ЮНСС» на праві власності, а також 15.09.2009 р. між ТОВ «Фінростбанк» (ПАТ «Фінростбанк») та заставодавцем ОСОБА_2 було укладено договір застави № 538-Z-1, за умовами якого предметом застави є автомобіль Mersedes-Benz ML350, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , заставною вартістю 537920,00 грн., що належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого РЕВ 1-го МРВ ДАІ ГУМВС України в Одеській обласні 17.02.2009 р.
17 квітня 2009 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна були внесені відомості щодо заборони відчуження холодильного агрегату для льодового катка холодильною потужністю 555 кВт, вартістю 2808559,75 грн., який належить ТОВ «ЮНСС», на підставі договору застави № 538-Z від 15.04.2009 р., та щодо заборони відчуження автомобіля Mersedes-Benz ML350, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належнить ОСОБА_2 , на підставі договору застави № 538-Z-1 від 15.04.2009 р.
09 липня 2009 року між ТОВ «Фінростбанк» (ПАТ «Фінростбанк») та ТОВ «ЮНСС» було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору №538-К від 09.04.2009 р., за умовами якої кінцевий термін повернення кредиту та внесення плати за кредит за цим договором було продовжено до 09.09.2009 р., в звязку з чим зміни щодо кінцевого повернення кредиту та внесення плати за кредит за кредитним договором № 538-К від 09.04.2009 р. до 09.09.2009 р. також були внесені до договорів застави № 538-Z від 15.04.2009 р. та № 538-Z-1 від 15.04.2009 р., про що 10.07.2009 р. між ТОВ «Фінростбанк» і ТОВ «ЮНСС» було укладено додаткову угоду до договору застави № 538-Z від 15.04.2009 р., та 09.07.2009 р. між ТОВ «Фінростбанк» (ПАТ «Фінростбанк») і заставодавцем ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду до договору застави № 538-Z-1 від 15.04.2009 р.
10 липня 2009 року між ТОВ «Фінростбанк» (ПАТ «Фінростбанк») і ТОВ «ЮНСС» було укладено додаткову угоду до договору застави № 538-Z від 15.04.2009 р., за умовами якої предметом застави є належне на праві приватної власності ТОВ «ЮНСС» обладнання – холодильний агрегат для льодового катка Climavineta BE/Srad/В-ВТ-3623, 0102850, потужністю 555 кВт, вартістю 2808559,75 грн.
Крім того, в забезпечення виконання ТОВ «ЮНСС» своїх грошових зобов`язань за кредитним договором №538-К від 09.04.2009р., 09.04.2009р. між ТОВ «Фінростбанк» (ПАТ «Фінростбанк») та поручителями ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було укладено договори поруки, а 09.07.2009 р. між ТОВ «Фінростбанк» (ПАТ «Фінростбанк») та поручителями ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було укладено додаткові договори до вказаних договір поруки, за умовами яких кінцевою датою повернення кредиту та усіх нарахувань за ним було визначено 09.09.2009 р.
Рішенням господарського суду Одеської області у справі №6/80-10-2297 від 17.11.2011р., яке набрало законної сили, з ТОВ «ЮНСС» стягнуто на користь ТОВ «Фінростбанк» (ПАТ «Фінростбанк») заборгованість за кредитним договором № 538-К від 09.04.2009 р. у загальному розмірі 1344061,34 грн.
07 грудня 2011 року між ТОВ «Фінростбанк» (ПАТ «Фінростбанк») та ТОВ «ЮНСС» було укладено договір про збільшення позовної давності, за умовами якого строни визначили строк позовної давності за укладеними між ними кредитним договором № 538-К віж 09.04.2009 р. та договором застави № 538-Z від 15.04.2009 р. – у 25 років, в тому числі але не виключно на вимоги повернення : процентів за користування кредитом та суми заборгованості за кредитом з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту, штрафів та всіх видатків, понесених банком під час виконання умов кредитного договору, а також на вимоги щодо задоволення вимог банка, як заставодержателя, у тому числі але не виключно на вимоги щодо звенення стягнення на предмети застави.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі №2-1170/11 від 06.12.2012р., яке набрало законної сили, з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стягнено на користь ПАТ «Фінростбанк» заборгованість за кредитним договором №538-К від 09.04.2009р. у загальному розмірі 1403478,92 грн.
27 липня 2015 року між ПАТ «Фінростбанк» та ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги № 15, за умовами якого до ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» перейшло право вимоги, яке належало первісному кредитору ПАТ «Фінростбанк» за укладеними між останнім та ТОВ «ЮНСС» кредитними договорами № 538-К від 09.04.2009 р. та № 532-К від 08.12.2008 р., а також за укладеним між ПАТ «Фінростбанк» та ОСОБА_2 догоговором застави № 538-Z-1 від 15.07.2009 р., укладеним між ПАТ «Фінростбанк» та ТОВ «ЮНСС» договором застави № 538-Z від 15.04.2009 р., укладеним між ПАТ «Фінростбанк» і ОСОБА_2 договором поруки від 09.04.2009 р., та укладеним між ПАТ «Фінростбанк» і ОСОБА_3 договором поруки від 09.04.2009 р.
29 липня 2015 року між ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір про відступлення права вимоги № 29, за умовами якого до ОСОБА_1 перейшло право вимоги, яке належало ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» за укладеними між ПАТ «Фінростбанк» та ТОВ «ЮНСС» кредитними договорами № 538-К від 09.04.2009 р. та № 532-К від 08.12.2008 р., а також за укладеним між ПАТ «Фінростбанк» та ОСОБА_2 догоговором застави № 538-Z-1 від 15.07.2009 р., укладеним між ПАТ «Фінростбанк» та ТОВ «ЮНСС» договором застави № 538-Z від 15.04.2009 р., укладеним між ПАТ «Фінростбанк» і ОСОБА_2 договором поруки від 09.04.2009 р., та укладеним між ПАТ «Фінростбанк» і ОСОБА_3 договором поруки від 09.04.2009 р.
12 серпня 2015 року між ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» та ОСОБА_5 було укладено договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гур`яновою Л.Г. за р. № 1528, за умовами якого ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» передало, а ОСОБА_1 прийняв всі права вимоги: за укладеним між ПАТ «Фінростбанк» та ОСОБА_2 догоговором застави №538-Z-1 від 15.07.2009р. та додатковою угодою до цього договору від 09.07.2009р., за укладеним між ПАТ «Фінростбанк» та ТОВ «ЮНСС» договором застави №538-Z від 15.04.2009р. та додатковими угодами до цього договору від 09.07.2009р. та від 10.07.2009р., за укладеним між ПАТ «Фінростбанк» і ОСОБА_2 договором поруки від 09.04.2009р. та додатковою угодою до цього договору від 09.07.2009р., та за укладеним між ПАТ «Фінростбанк» і ОСОБА_3 договором поруки від 09.04.2009р. та додатковою угодою до цього договору від 09.07.2009р.
09 лютого 2015 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна були внесені відомості щодо обтяження обладнання – холодильного агрегату для льодового катка Climavineta BE/Srad/В-ВТ-3623, НОМЕР_1 , потужністю 555 кВт, вартістю 2808559,75 грн., що належить ТОВ «ЮНСС», на підставі договору застави №538-Z від 15.04.2009р.
01 березня 2016 року приватним нотаріусом Гур`яновою Л.Г. внесено зміни до Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо обтяжувача обладнання – холодильного агрегату для льодового катка Climavineta BE/Srad/В-ВТ-3623, НОМЕР_1 , потужністю 555 кВт, вартістю 2808559,75 грн., що належить ТОВ «ЮНСС», на підставі договору застави № 538-Z від 15.04.2009 р., а саме об 11год 48 хв. вилучено обтяжувача ТОВ «Фінростбанк» та додано обтяжувача ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» на підставі договору про відступлення права вимоги № 15 від 27.07.2015 р., та об 11 год. 58 хв. вилучено обтяжувача ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» та додано обтяжувача ОСОБА_1 на підставі договору про відступлення права вимоги від 12.08.2015 р. за р. № 1528.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений інщою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особи за правочином (відступлення права вимоги); до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами ч. 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні не може бути змінений, якщо це встановлено договором або законом.
Пунктом 6.5. кредитного договору № 538-К від 09.04.2009 р. передбачено, що банк може передати своє право звернення стягнення на забезпечення кредиту особі, яка виконала в повному об`ємі зобов`язання позичальника.
Така ж можливість передбачена і ст. 20 Закону України «Про заставу».
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
З огляду на наведене, суд першої інстанції погодився з доводами ТОВ «ЮНСС» стосовно того, що визначений ст. 1054 ЦК України перелік осіб, що можуть бути кредитодавцем, є вичерпним, тому укладення договору про відступлення права вимоги за кредитним договором та за договором застави на користь фізичної особи суперечить закону, отже фізична особа не може бути заставодержателем за договором застави, який забезпечує виконання зобов`язання за кредитним договором.
Відповідно до с. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений законом спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За приписами ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до п.п. 2.1, 2.2. договору про відступлення права вимоги № 29 від 29.07.2015 р. та п. 1.5. договору про відступлення права вимоги від 12.08.2015 р. за р. № 1528 загальна ціна відступлення права вимоги становить 28000,00 грн., які ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» отримало від ОСОБА_1 за попереднім договором від 13.07.2015 р.
Згідно ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт; клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності; фактором може бути банк або фінансова установа, а також фізична особа – суб`єкт підприємницької діяльності, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивниї та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг встановлює Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», пунктом 11 статті четвертої якого факторинг віднесено до фінансових послуг.
Відповідно до ч. 4 ст. 5 цього Закону можливість надання окремих видів фінансових послуг юридичними особами, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, визначаються законами та нормативно-правовими актами державних органів, що здійснюють регулювання діяльності фінансових установ та ринків фінансових послуг, виданими в межах їх компетенції.
Таким чином, суд першої інстанції погодився з доводами ТОВ «ЮНСС» стосовно того, що, по-перше, оскільки предметом спірних договорів є відступлення права грошової вимоги за плату, тому ці договори за своєю правовою природою є договором факторингу, але відповідно до ст. 1079 ЦК України ОСОБА_1 не може бути клієнтом за договором факторингу; і, по-друге, ТОВ «ФК «Нексджен Фінанс» надало фінансові послуги, не маючи ліцензії на здійснення зазначеної послуги, тобто в порушення правил, що регулюють інститут фінансових послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.
Вирішуючи дану справу суд першої інстанції враховував, що відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.
Відповідно до ч. 11 ст. цього Закону обтяження рухомого майна реєструється в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом.
Частина 3 статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлює, що – обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.
Згідно ст. 25 цього Закону позивач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на корить яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.
У матеріалах справи наявний витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 52465934 від 06.06.2017 року, з якого вбачається, що ні ОСОБА_1 , ні попередні обтяжувачі предмета застави, який належить ТОВ «ЮНСС», не реєстрували в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на на цей предмет обтяження.
Крім того, позивач ОСОБА_1 не надав суду жодних доказів, які б свідчили, що ним зареєстровано відомості про звернення стягнення на предмет обтяження – холодильний агрегат та автомобіль.
Позивач також не направляв боржнику повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні, а так само вимогу про усунення порушень.
Водночас суд першої інстанції взяв до уваги, що, по-перше, рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/25365/15 від 05 січня 2016 року, яке набрало законної сили 26 січня 2016 року, за ОСОБА_6 визнано право власності на рухоме майно відповідно до переліку, визначеному додатком № 1 до договору від 28.12.2012 р., укладеному між ТОВ «ЮНСС» та ОСОБА_6 , в тому числі на установку охолодження рідини Climavineta; і, по-друге, в судовому засіданні представник ОСОБА_1 та представник ТОВ «ЮНСС» стверджували, що холодильний агрегат для льодового катка Climavineta BE/Srad/В-ВТ-3623, НОМЕР_1 , потужністю 555 кВт, який є предметом застави за договором застави №538-Z від 15.04.2009р. між ТОВ «Фінростбанк» (ПАТ «Фінростбанк») і ТОВ «ЮНСС», та установка охолодження рідини Climavineta, яка є предметом купівлі-продажу за договором купівлі-продажу рухомого майна від 28.12.2012 р. між ТОВ «ЮНСС» і ОСОБА_6 , фактично є одним і тим самим обладнанням, яке знаходиться на катку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в м. Одесі.
Станом на дату судового розгляду даної справи згадане рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 січня 2016 року по справі №522/25365/15, яким вже визнано за іншою особою право власності на холодильний агрегат для льодового катка, що є предметом застави, та інше обладнання, яке розташоване на льодовому катку «Умка» за адресою: АДРЕСА_2 , у встановленому законом порядку не скасовано.
Стаття 14 ЦПК України (у редакції, яка діяла на момент розгляду справи у суді першої інстанції) встановлює, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Таким чином, оскільки оспорювані ТОВ «ЮНСС» договори, на підставі яких відбулася зміна обтяжувача, підлягають визнанню в судовому порядку недійсними, тому відповідні записи приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гур`янової Л.Г. від 01.03.2016 року про вилучення та додання обтяжувача підлягають виключенню з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Погодитись із такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може з огляду на наступне.
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 .
Судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05 січня 2016 року у цивільній справі №522/25365/15 позов ОСОБА_6 до ТОВ «ЮНСС» про визнання права власності на рухоме майно задоволено. Визнано за ОСОБА_6 право власності на рухоме майно, відповідно до переліку, визначеному Додатком № 1 до Договору від 28 грудня 2012 року, укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНСС» та ОСОБА_6 .
Рішення суду набрало чинності, ніким не було оскаржено до судів вищої інстанції.
Таким чином, ОСОБА_6 набув статус власника на спірний предмет у даному цивільному провадженні і мав бути залучений у якості учасника справи у вказаній цивільній справі.
Однак судом першої інстанції було проігноровано вказаний факт та неправильно визначено суб`єктний склад учасників.

Щодо зустрічних позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 ЦПК України (у редакції, яка діяла на момент розгляду справи у суді першої інстанції) відповідач має право пред`явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті. 
Частиною 1 статті 173 ЦПК України (у редакції, яка діяла на момент розгляду справи у суді першої інстанції) розгляд справи по суті розпочинається доповіддю головуючого про зміст заявлених вимог та про визнання сторонами певних обставин під час попереднього судового засідання, після чого з`ясовується, чи підтримує позивач свої вимоги, чи визнає відповідач вимоги позивача та чи не бажають сторони укласти мирову угоду або звернутися для вирішення спору до третейського суду.
З матеріалів справи вбачається, що зустрічна позовна заява була подана до суду першої інстанції 15 березня 2017 року у судовому засіданні під час перегляду рішення за нововиявленими обставинами (т. 1, а.с. 136-139).
Судова колегія зазначає, що при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
Таким чином, судом першої інстанції порушено норми процесуального права при прийнятті зустрічної позовної заяви до розгляду на стадії перегляду рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами, а тому у відповідності до норм ЦПК України провадження у справі відносно зустрічного позову підлягає закриттю.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 , скасування оскаржуваного судового рішення з ухваленням у цій справі нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , та закриття провадження у справі в частині зустрічних позовних вимог.

Повний текст судового рішення.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.
Головуючий суддя Громік Р.Д. перебував у відпустці з 22 червня по 02 липня 2021 року, що підтверджується довідкою відділу кадрової роботи та управління персоналом; суддя-учасник колегії Драгомерецький М.М. перебував у відпустці з 22 червня по 02 липня 2021 року, що підтверджується довідкою відділу кадрової роботи та управління персоналом.
Повне судове рішення виготовлено 05 липня 2021 року.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2017 року скасувати.
Постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНСС», ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави відмовити.
Провадження за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНСС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Некстджен Фінанс», ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гур`янова Людмила Геннадіївна, про визнання правочинів недійсними закрити.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 05 липня 2021 року.

Головуючий                                                        Р.Д. Громік

Судді:                                                        М.М. Драгомерецький

                                                                       А.І. Дрішлюк