П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/5876/20	
Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В.
          П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Домусчі С.Д.
суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
17.12.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в якому просила суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області оновленої довідки про розмір її грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону Українці від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабін Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечен військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 року основного розміру її пенсії;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України з Миколаївській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницько складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбав доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 року перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що перебуває на пенсійному обліку у відповідача та отримує  пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в розмірі 50% від грошового забезпечення. У зв`язку із набранням 05.03.2019 року законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва  від 12.12.2018 року у справі №826/3858/18, позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив  надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 року, із зазначенням відомостей про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, у відсоткових розмірах, не менших за тих, з яких обчислювався основний розмір пенсії з 01.04.2018 року, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.04.2019 року. Проте, відповідач листом від 17.11.2020 року  повідомив позивача, що прийняття ним рішення щодо видачі довідок  з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, передбачених Постановою КМУ №704 від 30.08.2017 року, виходить за межі його повноважень, оскільки після скасування  пунктів 1 та 2 Постанови КМУ № 103  від 21.02.2018 року, Уряд не виконав вимоги  частини 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення  осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та не вніс зміну у постанову  щодо форми довідки. 
Вказану обставину позивач вважав протиправною відмовою та оскаржив її до суду.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року, ухваленим в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження, задоволений позов ОСОБА_1 до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, який є правонаступником ІНФОРМАЦІЯ_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції допустив неповне з`ясування фактичних обставин справи, оскільки позивач не є пенсіонером по лінії Міністерства оборони України, оскільки є одержувачем пенсії за вислугу років в органах Державної прикордонної служби України, а тому апелянт немає жодних правових підстав для виготовлення довідки  про розмір грошового забезпечення позивача та її подання до територіального пенсійного органу. Також апелянт зазначив про помилковість віднесення цієї справи до категорії типових справ по відношенню до зразкової справи № 160/8324/19.
Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що ОСОБА_1  з 21.12.2010 року  отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Також апеляційний суд встановив, що пенсія позивачу призначена згідно із поданням про призначення пенсії Адміністрації Державної прикордонної служби України від 22.12.2010 року №11/ПВ-3711 (а.с. 19-25). На пенсію позивач вийшла з посади інспектора прикордонної служби 3 категорії – черговий відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІІІ категорії (тип Б) Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України.
Відповідно до додатково витребуваних апеляційним судом доказів (а.с. 81-83), позивач 20.10.2020 року звернулась до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою, в якій, без зазначення того, пенсіонером якого відомства вона є, з посиланням на Закон України «Про звернення громадян», просила повідомити її:
- коли ГУ ПФУ в Миколаївській області направило списки для підготовки довідок про розмір грошового забезпечення відповідно до яких повинно бути проведеним перерахунок її пенсії;
- чи було вказано в цьому списку її прізвище, як особи, якій необхідно провести  перерахунок пенсії. Якщо так, то позивач просила повідомити коли за яким вихідним номером  направлено до ГУ ПФУ в Миколаївській області довідку на її ім`я  про розмір грошового забезпечення, обрахованого відповідно до її посади, з усіма видами надбавок, премій, з врахуванням  розміру індексації. 
Листом від 17.11.2020 року за вих. №9/1/170 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив  позивача  про розгляд її заяви, надав роз`яснення алгоритму дій, які повинні вчиняти, зокрема ГУ ПФУ в Миколаївській області та ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою КМУ № 45 від 13.02.2008 року. Також ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив  позивача про те, що від ГУ ПФУ в Миколаївській області не надходили списки для оформлення та видачі довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій (а.с. 16).
Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є пенсіонером Збройних Сил України, та 20.10.2020 року звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1  із заявою щодо надання довідки про її грошове забезпечення з урахування додаткових видів для перерахунку пенсії, але відповідач протиправно відмовив позивачу у задоволенні цієї заяви. При цьому суд першої інстанції послався на правові висновки Верховного Суду України, викладені у постанові цього суду від 22.04.2014 у справі №21-484а13, та у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 року у справі №553/3619/16-а, а також на рішення Верховного Суду від 17.12.2019 року у зразковій справі №160/8324/19.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. 
Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. 
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Основного Закону встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Апеляційний суд зазначає, що висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, ґрунтуються на фактичних обставинах, які суд першої інстанції вважав встановленими, але які не відповідають фактичним обставинам справи.
Так, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходів з того, що  позивач є пенсіонером Збройних Сил України,  проте такі висновки суду першої інстанції спростовані матеріалами справи, відповідно до яких, як встановлено апеляційним судом, позивач є пенсіонером Державної прикордонної служби України (а.с.  19-25).
Адміністрація Державної прикордонної служби України (Адміністрація Держприкордонслужби) - є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через міністра внутрішніх справ України і який реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні (п. 1 Постанови КМУ №533 від 16.10.2014 року «Про затвердження положення про адміністрацію державної прикордонної служби України»). 
Відповідно до п. 1 Положення  про Міністерство оборони України, затвердженого Постановою КМУ від 26.11.2014 р. №671 (у редакції постанови КМУ від 19.10.2016 р. №730), Міністерство оборони України (Міноборони) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.
Міноборони є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сферах оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період.
Міноборони є центральним органом виконавчої влади та військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили та Держспецтрансслужба.
Міноборони є уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі державної авіації.
Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим Постановою КМУ № 45 від 13.02.2008 року, визначений певний алгоритм дій задля проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення. 
Так, зокрема, Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС, Службі судової охорони (далі - державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за відповідною формою та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Довідки видаються на осіб, які звільнені із служби:
у Національній гвардії України - державним органом, у якому вони перебували на пенсійному обліку до 1 січня 2007 року;
у штабах і військах Цивільної оборони України, що ліквідовані, органах та підрозділах служби цивільного захисту та Держтехногенбезпеки - ДСНС;
у розвідувальних підрозділах органів державної безпеки колишнього Союзу РСР та Служби безпеки України, що ліквідовані, - Службою зовнішньої розвідки за відповідними посадами у такому державному органі на момент виникнення права на перерахунок пенсії;
в органах, у підрозділах, закладах та установах виконання покарань МВС, у Державній кримінально-виконавчій службі (Державному департаменті з питань виконання покарань, Державній пенітенціарній службі, Мін`юсті) - Мін`юстом;
в апараті МВС, органах та підрозділах МВС, в закладах, на підприємствах та в установах, що належать до сфери управління МВС (крім органів, підрозділів, закладів та установ, передбачених абзацами четвертим, п`ятим і сьомим цього пункту) - МВС.
Таким чином, апеляційний суд погоджується із доводами апелянта про те, що  оскільки позивач не є пенсіонером по лінії Міністерства оборони України, апелянт не має жодних правових підстав для  виготовлення та направлення до територіального органу пенсійного фонду довідок про розміри грошового забезпечення позивача в цій справі.
Також, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у своєму звернення до відповідача від 20.10.2020 року просила Миколаївський обласний військовий комісаріат  саме надати довідку про її грошове забезпечення з урахуванням додаткових видів для перерахунку пенсії, але листом від 17.11.2020 року №9/1/170 було відмовлено у задоволенні цієї заяви.
Проте вказані обставин не відповідають фактичним обставинам справи, та такі висновки були зроблені судом першої інстанції без дослідження заяви позивача від 20.10.2020 року, за змістом якої позивач лише просила надати інформацію щодо часу, коли пенсійний орган направив  відповідачу списки для виготовлення  нових довідок для проведення перерахунку пенсії, та чи було в цих списках прізвище позивача, та у разі його наявності, позивач просила повідомити дату та вихідний номер  документа, яким відповідач направив до пенсійного органу відповідні довідки, в тому числі і позивача. 
Заява ОСОБА_1 від 20.10.2020 року не містить, а ні вимоги, а ні прохання скласти та направити довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області. А сам лист апелянта від 17.11.2020 року за вих. №9/1/170, окрім роз`яснень порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», містить вичерпну відповідь на звернення ОСОБА_1 про те, що від ГУ ПФУ в Миколаївській області не надходили списки для оформлення та видачі довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій (а.с. 16).
Таким чином, апеляційний суд встановив відсутність факту звернення позивача до апелянта із заявою про надання довідки про розмір грошового забезпечення для проведення перерахунку та, як наслідок, відсутність факту  порушення прав позивача у вигляді відмови у наданні такої довідки.
Враховуючи зазначені обставини, які були залишені поза увагою суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. 
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не повно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та визнав встановленими обставини, які були недоведені, але які мали значення для правильного вирішення справи, внаслідок чого, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 317 КАС України,  апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване рішення - скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Понесені апелянтом – суб`єктом владних повноважень судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають, оскільки стаття 139 КАС України, передбачає відшкодування суб`єкту владних повноважень, у разі ухвалення судового рішення на його користь, з іншої сторони тільки  здійснених таким суб`єктом владних повноважень документально підтверджених судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз. 
Керуючись ст. ст. 3, 8, 19, 46 Конституції України, ст. ст. 2-12, 72-78, 242, 257, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки – задовольнити. 
Рішення  Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року у справі №400/5876/20 – скасувати та ухвалити нову постанову.
Відмовити у задоволенні  адміністративного позову ОСОБА_1 до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 13.07.2021 року.

Головуючий суддя 	 	Домусчі С.Д.	
Судді	    	Семенюк Г.В.    Шляхтицький О.І.