Номер провадження: 33/813/989/21
Номер справи місцевого суду: 496/665/21 
Головуючий у першій інстанції Пасечник М.Л. 
Доповідач Толкаченко О. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2021 року                                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю секретаря судового засідання Маслова Р.Ю., захисника Григор`єва В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Григор`єва В.В. на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 29 квітня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених
обставин судом 1-ої інстанції

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 29 квітня 2021 року 

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючий,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладений штраф в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік, а також стягнутий судовий збір в сумі 454 грн.
Відповідно до постанови суду, 06.02.2021 року о 05:50 год. в Одеській області, м. Чорноморськ, вул. Перемоги, 6, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2110, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, згідно показників алкотестеру «Драгер» - 6810, показник - 0,86 промілі, який продувався в присутності двох понятих. Від стаціонарного медичного огляду ухилився. 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції захисник Григор`єв В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду та постановити нову, якою закрити провадження у адміністративній справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що акт огляду на стан сп`яніння не містить підпису ОСОБА_1 чи відомості про відмову від підпису.
При цьому в акті огляду на стан сп`яніння зазначено про те, що ОСОБА_1 згоден з результатами тесту на стан сп`яніння, однак в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначав, що він тверезий, що фактично свідчить про незгоду з результатами алкотестера «Драгер».
Окрім того, матеріали адміністративної справи не місять належним чином оформленого працівниками поліції направлення ОСОБА_1 на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника Григор`єва В.В., який підтримав свою апеляційну скаргу, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про таке.
Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду..., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.        
Згідно з ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до п.п. а) п.2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водночас, порушення вказаного пункту Правил передбачає встановлену Кодексом України про адміністративні правопорушення відповідальність за ч.1 ст.130 цього Кодексу.
Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 520143, відповідно до якого 06 лютого 2021 року, о 05 годині 50 хвилин, за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Перемоги, 6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ2110 реєстраційний номер НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння згідно огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу «Драгер 6810» у присутності двох свідків, результат огляду – 0,86 проміле.
Апеляційний суд зазначає, що вказаний протокол серії ДПР № 520143 від 06 лютого 2021 року відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому визнає його допустимим доказом.
Також апеляційним судом досліджено роздруківку з спеціального технічного засобу «Драгер 6810», акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, пояснення ОСОБА_1 і свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудної камери співробітника патрульної поліції, які у своїй сукупності підтверджують факт керування водієм ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 2,4-6,8-10)
Зокрема, водій ОСОБА_1 в своїх поясненнях вказав, що він дійсно 06 лютого 2021 року о 05 годині 50 хвилин керував транспортним засобом ВАЗ 21101 реєстраційний номер НОМЕР_3 , випив коктейль, проте не знав, що такий містить алкоголь. Продув алкотестер Драгер 6810, який вказав 0,86 проміле. Також ОСОБА_1 зазначив, що він керував транспортним засобом по вул. Перемоги, 6 у м. Чорноморськ.
Поясненнями ОСОБА_2 вбачається, що він 06 лютого 2021 року приблизно о 06 годині 10 хвилин був запрошений працівниками патрульної поліції у якості понятого, йому повідомили, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння за адресою: м. Чорноморськ, вул. Перемоги, 6. Також свідок вказав, що від ОСОБА_1 був різкий запах алкоголю, останній незв`язно розмовляв, вбачалось почервоніння очей. В присутності свідка ОСОБА_1 продув алкотестер Драгер 6810, який показав результат 0,86 проміле, після чого ОСОБА_1 відмовився від стаціонарного медичного огляду.
Пояснення свідка ОСОБА_3 є аналогічними за своїм змістом показам свідка ОСОБА_2 .
Апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи, достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися від 06 лютого 2021 року та інкримінуються ОСОБА_1 .
При цьому, апеляційний суд вважає неспроможним твердження захисника щодо відсутності на акті огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння підпису останнього, оскільки таким актом прямо не передбачено наявність підпису особи, яка згодна (не згодна) з проведеним оглядом, водночас, цей акт засвідчено підписами працівника патрульної поліції, який такий акт склав, та свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що підтверджує відповідність цього доказу «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Разом з тим, зазначення ОСОБА_1 у протоколі про те, що він вважає себе тверезим, апеляційний суд визнає таким, що не впливає на фактичні обставини адміністративного правопорушення, враховуючи факт того, що особиста думка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо перебування або не перебування в стані алкогольного сп`яніння не змінює результати проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, який перевищив допустимий результат в 0,2 проміле.
Відтак, пояснення ОСОБА_1 на протоколі про адміністративне правопорушення, в яких він вказав: «вважаю, що я тверезий», зроблені ним вже після проведення огляду та, відповідно, фактичного складання протоколу та не вказують на незгоду водія з результатами огляду одразу після його проведення.
Враховуючи викладене, апеляційний суд також дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника в частині не направлення ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, зважаючи на ті обставини, що з відеозапису, пояснень свідків та самого водія не вбачається незгоди останнього з проведеним оглядом, відповідно, відсутні підстави для проведення такого огляду в найближчому медичному закладі охорони здоров`я.
За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази повністю підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні ним вимог п.2.9 а) Правил дорожнього руху України за, що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги захисника Григор`єва В.В. є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв`язку з чим відсутні підстави або для зміни або скасування оскаржуваної постанови.
Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Григор`єва В.В. – залишити без задоволення.
Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 29 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладений штраф в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду        О.О. Толкаченко