ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2021 року                                                                           Справа № 924/129/21 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Демидюк О.О. ,  суддя Павлюк І.Ю. 
секретар судового засідання Соколовська О.В.
позивача - адвокат Малькут О.О.
відповідача 1 - адвокат Хомутов Г.В.
відповідача 2 - не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Лоран Олександри Юріївни на рішення господарського суду Хмельницької області від 25.05.2021р. у справі №924/129/21 (повний текст складено 03.06.2020р., суддя Субботіна Л.О.)
за позовом Фізичної особи - підприємця Лоран Олександри Юріївни с. Шмирки Волочиського району Хмельницької області 
до 1. Приватного підприємства "БІЗОН-ТЕХ 2006" м.Пологи Пологівського району Запорізької області
2. приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Пруняка Володимира Івановича м. Хмельницький
про 1. Визнання недійсною фінансової аграрної розписки від 02.04.2020
2. Зобов`язання внести до реєстру запис про припинення фінансової аграрної розписки

ВСТАНОВИВ:
Рішенням господарського Хмельницької області від 25.05.2021р. у справі №924/129/21 відмовлено у позові фізичної особи - підприємця Лоран Олександри Юріївни до Приватного підприємства "БІЗОН-ТЕХ 2006", приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Пруняка Володимира Івановича про визнання недійсною фінансової аграрної розписки від 02.04.2020р., зобов`язання внести до реєстру запис про припинення фінансової аграрної розписки.
Вказане рішення обґрунтоване тим, що сторонами погоджено всі необхідні умови фінансової аграрної розписки, дотримано порядку її оформлення та зазначено у аграрній розписці всі реквізити, що передбачені нормами Закону України "Про аграрні розписки"; позивачем не надано доказів на спростування вищевказаних висновків, як і не доведено порушення його майнових прав та інтересів у зв`язку з видачею спірної аграрної розписки, та норм чинного законодавства. Також суд першої інстанції дійшов висновку, що необґрунтованими та безпідставними є позовні вимоги про зобов`язання приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Пруняка В.І. внести до реєстру запис про припинення оскаржуваної фінансової аграрної розписки.
Не погоджуючись із ухваленим рішенням Фізична особа - підприємець Лоран Олександра Юріївна звернулася із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 25.05.2021р. повністю, ухвалити нове рішення, яким позовну заяву про визнання недійсним фінансової аграрної розписки задоволити повністю.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що оскаржувана фінансова аграрна розписка не відповідає вимогам закону, так як оформлена з порушенням вимог Закону України "Про аграрні розписки", а також те, що кредитором не виконані умови фінансової розписки, тобто в аграрній розписці не зазначено на виконання якого саме зобов`язання була видана оскаржувана фінансова розписка. Зокрема, скаржник вважає, що при дослідженні доказів та матеріалів справи місцевим господарським судом не було взято до уваги, що на офіційному сайті ДП "Аграрні реєстри" (адміністратора реєстру аграрних розписок) розміщені шаблони відповідних аграрних розписок, в якому міститься посилання саме на необхідність визначення в фінансовій аграрній розписці конкретних умов, а саме "Договір, за яким видається аграрна розписка". На думку скаржника, суд першої інстанції при винесені рішення не дав оцінки, що в оскаржуваній розписці, жодного договору не зазначено на виконання якого забезпечення ним зобов`язань та згідно якого договору ФОП Лоран О.Ю. несе безумовне зобов`язання перед кредитором. Скаржник вважає, що в разі погашення невідомо за яке грошове зобов`язання, позивачем за оскаржуваною аграрною розпискою, відповідач має право стягнути суми грошових зобов`язань ще по інших договорах (повторно). Також місцевий господарський суд не взяв до уваги, що аграрна розписка має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання, як і застава, а тому основний договір як основне зобов`язання має бути обов`язково вказане та ідентифіковане, як в аграрній розписці так і в заставі, за яке саме зобов`язання боржник несе відповідну відповідальність. Судом першої інстанції під час розгляду справи не надано належної оцінки листам повідомленням відповідача, які знаходиться в матеріалах справи, а саме: лист №61/21-юр від 09.02.2020р., лист №646/20-юр від 03.11.2020р., лист №641/20-юр від 03.11.2020. Скаржник зазначає, що відповідач стягує кошти виключно за одним договором, при цьому вказує дві різні аграрні розписки. Крім того, скаржник вважає, що нотаріусом не було дотримано вищевказаних норм Закону України "Про нотаріат", що призвело до майнової шкоди позивача, за неіснуюче виходячи зі змісту аграрної розписки зобов`язання, а тому підлягає внесенню до реєстру запису про припинення оскаржуваної аграрної розписки.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.07.2021р. апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Лоран Олександри Юріївни на рішення господарського Хмельницької області від 25.05.2021р. у справі №924/129/21 залишено без руху.
16.07.2021р. на адресу суду від Фізичної особи - підприємця Лоран Олександри Юріївни надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено платіжне доручення про сплату судового збору в розмірі 6810,00 грн.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.07.2021р. відкрите апеляційне провадження за апеляційною Фізичної особи - підприємця Лоран Олександри Юріївни на рішення господарського Хмельницької області від 25.05.2021р. у справі №924/129/21. Розгляд апеляційної скарги призначений на 07.09.2021р. об 11:00год.
07.09.2021 на адресу суду від Приватного підприємства "Бізон-тех 2006" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій відповідач просить у задоволенні апеляційної скарги в цій справі відмовити повністю.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.09.2021 розгляд апеляційної скарги відкладено на "15" вересня 2021 р. об 11:00 год.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.09.2021 розгляд апеляційної скарги відкладено на "21" вересня 2021 р. об 12:00 год.
17.09.2021 на адресу суду від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких позивач просить задоволити апеляційну скаргу на рішення господарського суду Хмельницької області від 31.05.2021 у справі №924/129/21.
В судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній.
В судовому засіданні представник відповідача заперечив доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.
Колегія суддів, заслухавши пояснення представниів апелянта та відповідача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї та додаткових пояснень, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, мотивувальну частину рішення господарського суду Хмельницької області від 31.05.2021 змінити.
При цьому колегія суддів виходила з наступного.
Фізична особа-підприємець Лоран Олександра Юріївна (від імені якої діє представник Безкоровайний Ю.М.) (боржник) 02.04.2020 видала Приватному підприємству "Бізон-тех 2006" (кредитор) фінансову аграрну розписку (далі - розписка), згідно з п. 1.1 якої боржник зобов`язується виконати на користь кредитора таке безумовне грошове зобов`язання за цією аграрною розпискою: у строк не пізніше 31 серпня 2020 року сплатити кредитору кошти в сумі 616 433,33 грн, розмір яких визначений за такою погодженою боржником і кредитором формулою: С = (Пл х Ов) х Зв : Кф, де С - сума коштів у гривнях, що підлягає сплаті за аграрною розпискою боржником кредитору і є сумою безумовного грошового зобов`язання за аграрною розпискою боржника; Пл - загальна площа земельних ділянок у гектарах, на яких боржником буде вирощуватись майбутній врожай, що є предметом застави; Ов - очікувана врожайність майбутнього врожаю, що є предметом застави у тоннах з 1 гектару; Зв - заставна вартість 1 тони зерна майбутнього врожаю, що є предметом застави у гривнях (з ПДВ). Заставна вартість предмета застави визначена боржником з урахуванням цін на таку сільськогосподарську продукцію; Кф - коефіцієнт для визначення суми безумовного грошового зобов`язання за аграрною розпискою. Показники вищенаведеної формули зазначені у таблиці, зокрема: родові ознаки майбутнього врожаю сільськогосподарської продукції, що є предметом застави, - зерно майбутнього врожаю 2020 року цукрового буряку; загальна площа земельних ділянок, на яких вирощується майбутній врожай, що є предметом застави, - 14,5901 га; очікувана врожайність майбутнього врожаю. що є предметом застави, - 50,7 т з 1 га; кількість предмету застави - 739,72 т; заставна вартість предмета застави - 1000,00 грн за 1 т; заставна (оціночна) вартість усього предмету застави - 739720,00 грн; коефіцієнт для визначення суми безумовного зобов`язання за аграрною розпискою - 1,2; сума безумовного зобов`язання за аграрною розпискою - 616 433,33 грн.
Відповідно до п. 1.2 розписки, видача цієї аграрної розписки не є новацією і не припиняє будь-які грошові зобов`язання боржника перед кредитором за іншими правочинами між ними, не змінює їх умов і строки виконання зобов`язань за ними, не зупиняє нарахування санкцій і процентів (відсотків) за ними, а грошове зобов`язання боржника за аграрною розпискою не заміняє собою і не припиняє  грошові зобов`язання боржника перед кредитором за іншими правочинами між ними, оскільки аграрна розписка видана з метою забезпечення виконання грошових зобов`язань боржника перед кредитором і будь-яких вимог кредитора до боржника за такими правочинами. Лише фактичне виконання боржником аграрної розписки кредитору або новому кредитору одночасно припиняє грошове зобов`язання боржника перед кредитором за іншими правочинами між ними на суму виконання аграрної розписки, при цьому кредитор самостійно визначає такий правочин(и) і черговість погашення своїх вимог до боржника за (ним) ними, з повідомленням боржника про таке їх припинення. Враховуючи це, кредитор має право одночасно заявляти вимоги до боржника і одночасно вживати заходи примусового стягнення боргу і сум, що нараховуються на нього, як за аграрною розпискою, так і за іншими правочинами між ними. У разі часткового або повного виконання боржником аграрної розписки на користь нового кредитора боржник зобов`язується негайно повідомити про це кредитора із зазначенням суми виконання (платежу) і документів, що підтверджують такі обставини.
Сплата коштів на виконання безумовного грошового зобов`язання за аграрною розпискою боржником здійснюється через банки у безготівковій формі шляхом їх переказу платіжним дорученням на поточний рахунок кредитора, що вказаний в цій аграрній розписці. Кредитор вправі вимагати від боржника сплати коштів на інший свій поточний рахунок, у т.ч. відкритий в іншому банку, а боржник зобов`язується виконати цю вимогу кредитора. Кошти вважаються отриманими кредитором в момент їх зарахування на поточний рахунок (п. 2.1 розписки).
Пунктом 3.1 розписки передбачено, що у забезпечення належного виконання своїх зобов`язань і обов`язків за аграрною розпискою боржник передає в заставу кредитору такий предмет застави: зерно майбутнього врожаю, опис, кількість, заставна вартість якого наведені в таблиці п. 1.1 цієї аграрної розписки. Продовження опису предмету застави, а саме: інформація і реквізити документів, що підтверджують право на використання боржником земельних ділянок, на яких вирощується предмет застави, їх місце розташування, кадастрові номери цих земельних ділянок та їх розміри, вказані в додатку №1 до цієї аграрної розписки, який є невід`ємною її частиною.
До отримання зерна майбутнього врожаю, що є предметом застави, предметом застави є посіви вказаної вище сільськогосподарської культури з вказаних вище земельних ділянок. На посіви поширюється точно такий же правовий режим, заборони і обтяження, як і на предмет застави (п. 3.2 договору).
Згідно з п. 3.9 розписки предметом застави забезпечуються всі обов`язки та зобов`язання боржника перед кредитором і будь-які вимоги кредитора до боржника за аграрною розпискою, а також грошові зобов`язання боржника перед кредитором і будь-які вимоги кредитора до боржника за іншими укладеними між ними правочинами.
Розписка  діє до повного її виконання (п. 7.1розписки). 
Підписанням аграрної розписки боржник підтверджує, що умови аграрної розписки відповідають його дійсним намірам і волевиявленню, він діє без будь-якого примусу і не знаходиться під впливом тяжких обставин, не помиляється щодо наслідків видачі аграрної розписки і стосовно обставин, що мають суттєве значення (природа аграрної розписки, права та обов`язки боржника та кредитора, інші умови аграрної розписки). Боржник погоджується з тим, що всі ризики, пов`язані з істотною зміною обставин, з яких виходив при видачі аграрної розписки боржник приймає на себе, і такі обставини не є підставою для зміни або припинення аграрної розписки, а також для невиконання боржником зобов`язань за нею (п. 7.4 розписки). 
Розписка підписана представниками сторін, скріплена відтисками їх печаток, посвідчена приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Пруняком В.І., зареєстрована в реєстрі за № 327 та запис про видачу фінансової аграрної розписки внесений до реєстру аграрних розписок 02.04.2020 за №3831.
Додатком № 1 до фінансової аграрної розписки оформлено перелік земельних ділянок, на яких вирощується сільськогосподарська продукція, майбутній врожай якої є предметом застави за вказаною вище аграрною розпискою.
Згідно з витягом з реєстру аграрних розписок № 3831 від 02.04.2020, до реєстру внесена фінансова аграрна розписка № 3831, яка 02.04.2020 посвідчена нотаріально. Також містяться, зокрема, відомості щодо боржника (Лоран О.Ю.), кредитора (ПП "Бізон-тех 2006"), строк виконання грошового зобов`язання (31.08.2020),  вартість (616433,33 грн), умови сплати, формула розрахунку, кількість заставленої продукції, оцінка предмета застави, земельні ділянки, на яких вирощується продукція - застава за аграрною розпискою.
Відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №65489584 від 02.04.2020, проведена державна реєстрація застави рухомого майна (зерно майбутнього врожаю, що знаходиться на території Шмирківськоїс/р Волочиського району Хмельницької області, за визначеними кадастровими номерами загальною площею 14,5901 га) на підставі фінансової аграрної розписки №327 від 02.04.2020, боржник - Лоран О.Ю., обтяжувач - ПП "Бізон-тех 2006"; термін дії - 02.04.2025.
В подальшому 24.04.2020 ФОП Лоран О.Ю. та ПП "Бізон-тех 2006" уклали угоду про виправлення описки в фінансовій агарній розписці, посвідченій приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Пруняком В.І. 02.04.2020 за реєстровим номером 327, зареєстрованій в реєстрі аграрних розписок за №3831, згідно з  п. 1 якої боржник підтверджує, що за аграрною розпискою в заставу кредитору було передано коренеплоди майбутнього врожаю цукрового буряку в кількості 739,72 т, а словосполучення "зерно майбутнього врожаю цукрового буряку", що використовується по тексту аграрної розписки у різних відмінках є описками. Сторони домовились виправити ці описки та замінити по тексту аграрної розписки словосполучення "зерно майбутнього врожаю" (у всіх відмінках) на словосполучення "коренеплоди майбутнього врожаю" (у відповідних відмінках). 
Також сторони домовились виправити описку в п. 3.5 та 4.3.3 аграрної розписки та викласти їх в новій редакції (п. 2 угоди).
Угода підписана представниками сторін, скріплена відтисками їх печаток, посвідчена приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Пруняком В.І., зареєстрована в реєстрі за № 359.
Матеріали справи містять бланк фінансової аграрної розписки, в якому, зокрема, у розділі основні умови зазначено договір, за яким видається аграрна розписка: "Ця аграрна розписка видається боржником (на виконання/ в забезпечення виконання) ним зобов`язання за договором (вказати найменування/тип договору) № (вказати номер договору) від (вказати дату договору) року, укладеним між боржником та кредитором".
На підтвердження наявності між позивачем та відповідачем 1 договірних відносин та факту поставки останнім товару позивачу, відповідач долучив до матеріалів справи копії договорів поставки №ХМ-66 від 12.03.2019 та №ХМ-78 від 12.03.2019, укладених між відповідачем 1 (постачальник) та позивачем (покупець), за умовами п. 1.1 яких у порядку, строки та на умовах, визначених цими договорами і специфікаціями до них, постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця такий товар: насіння для сівби, пестициди в препаративних формах, що є засобами захисту рослин, регулятори росту рослин та мікродобрива, мінеральні добрива, а покупець зобов`язується приймати цей товар й оплачувати його.
Також надано копії складених до вищезазначених договорів специфікацій, видаткових накладних, та актів коригування (збільшення) ціни товару, додаткової угоди, акту звірки взаємних розрахунків, що складені по договору №ХМ-66 від 12.03.2019.
Відповідач 1 звернувся до позивача з повідомленням № 641/20-юр від 03.11.2020, в якому повідомляв, що відповідач 1 зареєстрував в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет застави і в разі невиконання вимоги буде звертатись до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису на аграрній розписці. Також відповідач 1 вимагав негайно усунути порушення виконання зобов`язання за аграрною розпискою, а саме: сплатити повністю суму безумовного грошового зобов`язання за аграрною розпискою, а також штраф, проценти та інфляційні втрати за весь час прострочення його виконання. Вказане повідомлення надіслано позивачу 03.11.2020, що підтверджується описом вкладення та накладною відділення поштового зв`язку.
Повідомлення аналогічного змісту надсилалось позивачу також з приводу виконання фінансової аграрної розписки № 3832 від 02.04.2020, примірник якої з додатком № 1 та угодою від 24.04.2020 про виправлення в ній описки міститься в матеріалах справи.
У повідомленні № 61/21-юр, яке надсилалось відповідачем 1 12.03.2021 на адресу позивача, відповідач 1 зазначив про отримання 08.02.2021 від приватного виконавця Банадиги В.В. двома платежами коштів в сумі 75128,46 грн, а саме: кошти в сумі 29745,65 грн стягнуті в межах виконавчого провадження №63962809 про виконання виконавчого напису №5543 вчиненого на аграрній розписці №3831; кошти в сумі 29332,81 грн стягнуті в межах виконавчого провадження №63963116 про виконання виконавчого напису №5544 вчиненого на аграрній розписці №3832. Посилаючись на п. 1.2 аграрної розписки, відповідач 1 повідомив, що дані кошти зараховані наступним чином: 8100,00 грн, стягнуті в межах виконавчого провадження №63962809, - в якості компенсації витрат на вчинення виконавчого напису на аграрній розписці №3831; 7950,00 грн, стягнуті в межах виконавчого провадження №63963116, - в якості   компенсації витрат на вчинення виконавчого напису на аграрній розписці №3832; 59078,46 грн, решта коштів стягнутих в межах виконавчих проваджень №63962809, №63963116, - як виконання грошового зобов`язання з оплати основного непроіндексованого боргу з оплати товару поставленого за укладеним договором поставки № ХМ-66 від 12.03.2019.
У матеріали справи також надано довіреність ФОП Лоран О.Ю. від 27.02.2020, яка видана Безкоровайному Ю.М., на представництво інтересів, акт приватного виконавця від 01.04.2021, складений в ході примусового виконання виконавчих написів нотаріуса №№5543, 5544 від 15.12.2020 про стягнення з ФОП Лоран О.Ю. на користь ПП "Бізон-тех 2006", яким встановлено, зокрема відсутність на земельних ділянках (згідно відомостей додатків 1 до фінансових аграрних розписок від 02.04.2020) предмету застави - цукрового буряку врожаю 2020 року.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам колегія суддів зазначає наступне.
Відносини, що виникають під час оформлення, видачі, обігу, виконання аграрних розписок, визначає порядок їх реєстрації та спрямований на створення правових, економічних, організаційних умов функціонування цих документів регулюються Законом України "Про аграрні розписки".
У статті 1 Закону України "Про аграрні розписки" (тут і далі в редакції, чинній на час видачі оспореної розписки) дано визначення, що аграрна розписка - це товаророзпорядчий документ, що фіксує безумовне зобов`язання боржника, яке забезпечується заставою, здійснити поставку сільськогосподарської продукції або сплатити грошові кошти на визначених у ньому умовах; боржник за аграрною розпискою - це особа, яка видає аграрну розписку для оформлення свого зобов`язання здійснити поставку сільськогосподарської продукції або сплатити грошові кошти на визначених в аграрній розписці умовах; кредитор за аграрною розпискою - це фізична чи юридична особа, яка надає грошові кошти, послуги, поставляє товари, виконує роботи як зустрічне зобов`язання за договором, за яким боржник за аграрною розпискою видає їй аграрну розписку, наділяючи правом вимагати від нього належного виконання зобов`язань, а також фізична чи юридична особа, яка отримала права кредитора за аграрною розпискою від іншого кредитора за аграрною розпискою у спосіб, не заборонений законом.
Положеннями статті 5 Закону України "Про аграрні розписки" передбачено, що фінансова аграрна розписка - це аграрна розписка, що встановлює безумовне зобов`язання боржника сплатити грошову суму, розмір якої визначається за погодженою боржником і кредитором формулою з урахуванням цін на сільськогосподарську продукцію у визначеній кількості та якості. Виконання боржником зобов`язань за фінансовими аграрними розписками здійснюється лише в безготівковій формі.
Як встановлено судом, позивачем як боржником 02.04.2020 видано відповідачу фінансову аграрну розписку, яка посвідчена приватним нотаріусом Пруняком В.І. за реєстровим номером 3831, згідно з якою боржник зобов`язався виконати на користь кредитора таке безумовне грошове зобов`язання за цією аграрною розпискою: у строк не пізніше 31.10.2021 сплатити кредитору кошти в сумі 616 433,33 грн, розмір яких визначений за погодженою боржником і кредитором у розписці формулою.
Позивач вважає, що видана ним відповідачу фінансова аграрна розписка від 02.04.2020, не відповідає вимогам Закону України "Про аграрні розписки", зокрема, не містить визначення зобов`язання, на виконання якого розписка була видана, внаслідок чого неможливо встановити, згідно з яким договором позивач несе безумовне зобов`язання перед кредитором. Керуючись нормами ст.ст. 202-204, 215 ЦК України, ст.ст. 173, 179, 180 Господарського кодексу України, позивач вважає, що оскаржувана розписка, за невстановлене в аграрній розписці зобов`язання, має бути визнана недійсною.
Таким чином, предметом позову у цій справі є, зокрема, вимога про визнання недійсною фінансової аграрної розписки 02.04.2020, яка посвідчена приватним нотаріусом Пруняком В.І. за реєстровим номером 3831.
Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (статті 202, 204 ЦК України).
Визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за статтею 16 ЦК України, а загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені нормами статті 215 ЦК України.
Відповідно до частини першої та третьої  статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом, та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом.
За змістом частини 1 статті 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.
Фізична особа-підприємець Лоран О.Ю. вважає, що оскаржувана фінансова розписка оформлена з порушенням Закону України "Про аграрні розписки", а тому підлягає визнанню недійсним.
Колегія суддів зазначає, що статтею 6 Закону України "Про аграрні розписки" передбачено, що фінансові аграрні розписки складаються у письмовій формі на бланку, підлягають нотаріальному посвідченню і не можуть бути переведені у бездокументарну форму (знерухомлені). Фінансова аграрна розписка має містити такі обов`язкові реквізити: 1) назва - "Фінансова аграрна розписка"; 2) строк сплати коштів; 3) реквізити кредитора та умови про подальшу передачу прав за аграрною розпискою; 4) предмет - безумовне зобов`язання сплатити грошові кошти, визначення формули розрахунку розміру грошового зобов`язання боржника, кількості та родових ознак сільськогосподарської продукції, що є невід`ємною частиною такої формули; 5) умови та місце сплати грошових коштів; 6) опис предмета застави, у тому числі інформація щодо кадастрового номера, місця розташування, правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких вирощується заставлений майбутній врожай сільськогосподарської продукції; 7) дата та місце видачі; 8) ім`я боржника, його місце реєстрації, реєстраційний номер облікової картки платника податків (номер та серія паспорта у разі, якщо особа через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідні податкові органи) та підпис - для фізичних осіб. Найменування, адреса місцезнаходження, код ЄДРПОУ, підпис уповноваженої особи - для юридичних осіб. У разі якщо боржників два і більше, зазначаються дані всіх боржників. Документ, що не відповідає вимогам цієї статті, не є аграрною розпискою.
Проаналізувавши зміст фінансової аграрної розписки від 02.04.2020, яка посвідчена приватним нотаріусом Пруняком В.І. за реєстровим номером 3832, колегія суддів встановила, що вказана розписка містить усі істотні умови та обов`язкові реквізити, передбачені ст. 6 Закону України "Про аграрні розписки". 
Поряд з цим, ст. 1 Закону України "Про аграрні розписки" кредитор за аграрною розпискою - фізична чи юридична особа, яка надає грошові кошти, послуги, поставляє товари, виконує роботи як зустрічне зобов`язання за договором, за яким боржник за аграрною розпискою видає їй аграрну розписку, наділяючи правом вимагати від нього належного виконання зобов`язань, а також фізична чи юридична особа, яка отримала права кредитора за аграрною розпискою від іншого кредитора за аграрною розпискою у спосіб, не заборонений законом.
Однак, як вбачається із змісту фінансової аграрної розписки від 02.04.2020, яка посвідчена приватним нотаріусом Пруняком В.І. за реєстровим номером 3831, в останній не зазначено власне саме зустрічне зобов`язання за договором, за яким боржник за аграрною розпискою видав кредитору аграрну розписку.
Таким чином, Приватне підприємство "Бізон-тех 2006" не набув статусу кредитора в розумінні статті 1 Закону України "Про аграрні розписки", тобто не є кредитор за аграрною розпискою.
Враховуючи, що зміст оскаржуваної фінансової розписки суперечить Цивільному кодексу України та Закону України "Про аграрні розписки", фінансова аграрна розписка від 02.04.2020, яка посвідчена приватним нотаріусом Пруняком В.І. за реєстровим номером 3831, є нікчемною.
Як зазначалося вище, за змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
У розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Отже, під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені положеннями статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України.
Спосіб захисту порушеного права обумовлюється нормою матеріального права, яка регулює ті чи інші правовідносини між сторонами спору. Отже, позивач, формулюючи позовні вимоги, повинен відштовхуватись від тих наданих йому законом прав, які були об`єктивно порушені відповідачем і позов повинен бути направлений на припинення цих правопорушень та на відновлення порушеного права.
Таким чином, право вибору способу захисту порушеного права належить позивачу, а суд наділений компетенцією перевірити відповідність обраного способу захисту змісту порушеного права. При цьому обраний спосіб захисту не лише повинен бути встановлений договором або законом, але і бути ефективним, таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.
Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України, статті 20 ГК України визнання правочину недійсним є способом захисту цивільних прав та інтересів.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України).
Велика Палата Верховного Суду вже неодноразово звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (зокрема, постанови від 05.06.2018 у справі №338/180/17 (провадження №14-144цс18), від 11.09.2018 у справі №905/1926/16 (провадження №12-187гс18), від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18).
Отже, якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. Крім того, такий спосіб захисту, як встановлення нікчемності правочину також не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду наголосила на тому, що у разі наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.
Таких висновків дійшла і Велика Палата Верховного Суду у постановах від 10.04.2019 у справі №463/5896/14-ц (провадження №14-90цс19) та від 04.06.2019 у справі №916/3156/17 (провадження № 12-304гс18).
Верховний Суд зазначає, що згідно з частиною шостою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
З урахуванням наведеного Верховний Суд бере до уваги правові висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені у постанові від 18.06.2021 у справі № 927/491/19.
Виходячи з приписів статті 4 ГПК України, статей 15, 16 ЦК України,  можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.
Предметом позову у справі, яка розглядається, є визнання недійсною фінансової розписки на підставі статей 203, 215 ЦК України як таких, що укладені з порушенням Закону України "Про аграрні розписки", а також зобов`язання внести до реєстру запис про припинення оскаржуваної аграрної розписки на підставі ст. 54 Закону України "Про нотаріат". 
Як встановлено судом апеляційної інстанції оскаржувана фінансова аграрна розписка є нікчемною, а відтак визнання її недійсною не потребується. При цьому позивачем не висувається вимога про застосування наслідків недійсного правочину.
Колегія суддів зазначає, що питання про застосування наслідків нікчемності правочину не ставилося позивачем перед судом у поданому позові у справі №924/129/21. Відтак таке питання перебуває поза межами розгляду цієї справи. Суд зазначає, що вказане питання може бути предметом розгляду іншої судової справи у разі подання позивачем відповідного позову, серед іншого, щодо застосування наслідків недійсного правочину.
Відмовляючи в задоволенні вимоги про зобов`язання нотаріуса внести до реєстру запис про припинення фінансової аграрної розписки, суд першої інстанції виходив з того, що не задоволена перша позовна вимога. 
Колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що дійсно вимога про зобов`язання нотаріуса внести до реєстру запис про припинення фінансової аграрної розписки не підлягає задоволенню. Однак, з інших підстав, а саме позивачем не заявлено вимогу щодо застосування наслідків недійсного (нікчемного) правочину. Оскільки фінансова аграрна розписка нікчемна, то сама по собі реєстрація фінансової аграрної розписки не створює ніяких наслідків, тому права позивача не порушені.
Цих обставин суд першої інстанції не врахував, а тому мотивувальну частину оскаржуваного рішення слід змінити повністю з підстав, викладених у цій постанові.
Водночас, загальний висновок місцевого господарського суду про відмову у позові слід визнати вірним.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Згідно приписів п. 4 ч. 1 та ч. 4 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Враховуючи вищевикладене, приписи ст. 271, ч. 1, 4 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України мотивувальну частину рішення господарського суду Хмельницької області від 31.05.2021р. у справі №924/187/21 слід змінити виклавши її в редакції цієї постанови у зв`язку із неправильним застосуванням норм матеріального права. Апеляційну скаргу слід задоволити частково.
Керуючись ст. ст. 269, 271, 273, 275, ч. 4 ст. 277, ст.ст. 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Лоран Олександри Юріївни на рішення господарського суду Хмельницької області від 25.05.2021р. у справі №924/129/21 задоволити частково.
2. Рішення господарського суду Хмельницької області від 25.05.2021р. у справі №924/129/21 залишити без змін.
3. Змінити мотивувальну частину рішення господарського суду Хмельницької області від 25.05.2021р. у справі №924/129/21, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України
5. Справу №924/129/21 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "23" вересня 2021 р.

Головуючий  суддя                                                                      Савченко Г.І. 

Суддя                                                                                              Демидюк О.О.  

Суддя                                                                                              Павлюк І.Ю.