Справа № 303/3071/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        26 липня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.
суддів: Кожух О.А., Кондора Р.Ю.
з участю секретаря судового засідання: Жганич К.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРТ ОЙЛ» на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 серпня 2020 року, ухвалене суддею Кость В.В., за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кальміус 1» до ОСОБА_1 , приватного виконавця Павлюка Назара Васильовича, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ДП «Сетам», ТОВ «БАРТ ОЙЛ» про зняття арешту з нерухомого майна,  

встановив:

У червні 2020 року ТОВ «Кальміус 1» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , приватного виконавця Павлюка Н.В., третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ДП «Сетам», ТОВ «БАРТ ОЙЛ» про зняття арешту з майна.
Позов мотивований тим, що ТОВ «Кальміус 1» є власником комплексу будівель та споруд АЗС, що в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 207793521104, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,2250 га, кадастровий номер 2110400000:01:012:0610 (надалі - Комплекс 1); комплексу будівель та споруд АЗС, що в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 207810421104, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,3261 га, кадастровий номер 2110400000:01:006:0277. (надалі - Комплекс 2); комплексу будівель та споруд АЗС, що в АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 207817921104, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,3000 га. кадастровий номер 2110400000:01:016:0312 (надалі - Комплекс 3). Однак не має можливості вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, оскільки в межах процедури виконавчого провадження №59682776, в якому боржником виступає ТОВ «БАРТ ОЙЛ», а стягувачем ОСОБА_1 було накладено арешт на належне йому майно.
Позивач вказував, що не має жодного відношення до вказаного виконавчого провадження і будь-яких рішень стосовно вилучення чи стягнення за рахунок арештованого майна та його компенсації не існує. В свою чергу, фактична наявність арешту, накладеного на спірні об`єкти нерухомості, порушує право позивача на вільне та безперешкодне розпорядження своїм майном.
З урахуванням вищенаведеного, та посилаючись на приписи ст. 391 ЦК України та ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ТОВ «Кальміус 1» просило зняти арешт з належного товариству нерухомого майна (Комплексів 1, 2, 3), який накладено 03.09.2019 на підставі постанови приватного виконавця Павлюка Назара Васильовича у межах виконавчого провадження 59682776.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.08.2020  позов ТОВ «Кальміус 1», задоволено.
Знято арешт з нерухомого майна (номер запису про обтяження 33034838) на належні ТОВ «Кальміус 1»:
- комплекс будівель та споруд АЗС, що в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 207793521104, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,2250 га, кадастровий номер 2110400000:01:012:0610;
- комплекс будівель та споруд АЗС, що в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 207810421104, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,3261 га, кадастровий номер 2110400000:01:006:0277;
- комплекс будівель та споруд АЗС, що в АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 207817921104, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,3000 га. кадастровий номер 2110400000:01:016:0312, який накладений 03.09.2019 на підставі постанови приватного виконавця Павлюка Назара Васильовича у межах виконавчого провадження 59682776.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

ТОВ «БАРТ ОЙЛ» подало апеляційну скаргу на зазначене рішення суду в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. 
В обґрунтування скарги посилається на те, що суд не взяв до уваги надані ТОВ «БAPT ОЙЛ» пояснення, які були надіслані у встановлений судом строк, тим самим грубо порушив права учасника по справі. Також суд проігнорував направлений до суду зустрічний позов від ТОВ «БАРТ ОЙЛ» та з порушенням норм процесуального права не постановив жодне процесуальне рішення з приводу такого, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження, хоча це, за умови подання зустрічного позову, прямо протирічить приписам ЦПК України. 
Вказує, що звертаючись до суду із заявою про скасування арешту, позивач вказував на те, що, вищевказані комплекси будівель та споруд на підставі, начебто, підробленого судового рішення, перереєстровані за ТОВ «БАРТ ОЙЛ». Після перереєстрації майна, вказані комплекси будівель та споруд, за борги ТОВ «БАРТ ОЙЛ», приватним виконавцем Павлюком Н.В. виставлені на продаж в системі електронних торгів «СЕТАМ». При цьому, виконавче провадження № ВП 59682776, торги в системі електронних торгів числяться зупиненими.
Також суд прийняв посилання на те, що якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна (п. 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна»). Вважає, що вказаний висновок суду першої інстанції зроблено з порушенням ст. 386 ЦК України, без належної оцінки всіх фактичних обставин справи.
Слід зазначити, що виконавче провадження № ВП 59682776, торги в системі електронних торгів числяться зупиненими, а обраний позивачем спосіб захисту не відповідає заявленим позовним вимогам.
Насправді, вказане майно було описане та арештоване державним виконавцем у зв`язку з виконанням виконавчого провадження № ВП 59682776, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса, що в розумінні ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» є виконавчим документом. При цьому суд не звернув уваги на права і обов`язки державного виконавця, визначені у статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», за якою державний виконавець зобов`язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного у документі на його виконання, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Крім того суд не з`ясував підстави для зупинення виконавчих дій, та не врахував положення пункту 3 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження».
Водночас зазначає, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на момент звернення до суду із заявою про забезпечення, вже були наявні інші арешти (обтяження), які вже накладено на вищезазначені об`єкти в рамках відповідних кримінальних проваджень, з метою забезпечення досудового слідства, а саме: Ухвала Печерського районного суду міста Києва від 04.12.2019 року ( справа № 757/63035/19-к, суддя Вовк), за поданням Генеральної прокуратури України по кримінальній справі, в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 22016101110000165 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 27 та ч. 5 ст. 185, ч. З ст. 27 та ч. 2 ст. 361, ч. З ст. 27 та ч. З ст. 209 КК України; Ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 листопада 2019 року (справа № 308/7391/19, суддя Лемак Л.В.), за поданням СВ СУ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, в рамках досудового розслідування, внесеного Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2019 року за №12019070000000179, з визначенням правової кваліфікації за ст.365-2 ч.З КК України.
Таким чином, на момент прийняття ухвали від 18.08.2020 вже існували та належним чином зареєстровані обтяження на дані об`єкти нерухомого майна, що перешкоджають розпорядженню майном, зокрема відчуженню, а тому, в розумінні ст. 149 ЦПК України, відсутні обставини (загрози), що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду.
Крім того, наявна ухвала Львівського окружного адміністративного суду по справі №813/192/18 від 04.06.2020 року про поворот виконання рішення, якою зобов`язано уповноважених осіб, які мають право здійснювати реєстраційні дії по реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: відновити/зареєструвати право власності на нерухоме майно: комплекс будівель та споруд АЗС , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 207793521104, комплекс будівель та споруд АЗС, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 207817921104, комплекс будівель та споруд АЗС, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 207810421104 - за ОСОБА_2 , що суперечить висновкам суду відносно того, що « відповідачами не спростовано законності права власності позивача на Комплекс 1, Комплекс 2 та Комплекс З , а також не надано доказів щодо оспорення правомірності набуття позивачем права власності на спірні обпекти та належності таких відповідачам».
Таким чином, інші наявні арешти-обтяження, наявність майнових інтересів та претензій щодо даного майна інших осіб, свідчать про поверхневе та необґрунтоване рішення суду від 18.08.2020року. 

За правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком цієї особи добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати передбачені процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (§ 35 рішення ЄСПЛ у справі "Alimentaria Sanders S. A. v. Spain" від 07 липня 1989 року N 11681/85).

Згідно даних з матеріалів справи, сторони повідомлені у належний спосіб про час та місце судового розгляду 26.07.2021 року, а саме, SMS повідомленнями на їх мобільні номери телефонів, що ними зазначені у відповідних наданих документах, а також на вказану ними електронну адресу.

Від ОСОБА_1 надійшла заява від 23.07.2021 року про відкладення судового розгляду на іншу дату. Оскільки заяви подібного змісту надходили від ОСОБА_1 неодноразово, що може свідчити про затягування судового процесу за відсутності поважних причин, то колегія суддів за таких обставин вважає про можливість розгляду справи у його відсутності.

Інші учасники справи не надали апеляційному суду заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку з наявністю поважних причин. А звідси, наведені обставини дають підставу колегії суддів для розгляду справи за відсутності не зявившихся учасників справи, так-як їх неявка не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення сторони та обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального й процесуального права при винесенні оспорюваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційним судом встановлено, що на підставі нотаріально посвідчених Договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 05.02.2020 року між ТзОВ «Компанія «НАФТА ТРЕЙД» та ТзОВ «Кальміус 1», зареєстрованих в реєстрі за №111, №112, №113, та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано про реєстрацію права власності від 05.02.2020 за №№ №199101642, 199112074 та 199120372 (Т.1, а.с. 6-23), Комплекс 1, Комплекс 2 та Комплекс 3 належить на праві приватної власності ТзОВ «Кальміус 1».

Згідно відомостей результату пошуку з Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 16.06.2020 р. виявлено ВП:59682776, що відкрито 30.07.2019 р. та перебуває на виконанні приватного виконавця Павлюк Н.В. де боржником виступає: ТзОВ «БАРТ ОЙЛ», а стягувачем ОСОБА_1 . На момент пошуку відомостей ВП зупинено, Т.1, а.с. 35.

За даними Інформаційної довідки №179398037 від 02.09.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ТзОВ «БАРТ ОЙЛ» від 02.09.2019 (Т.2, а.с. 16-20) встановлено, що на підставі постанови Приватного виконавця Павлюка Назара Васильовича від 03.09.2019 у межах процедури Виконавчого провадження 59682776 накладено арешт на нерухоме майно товариства з обмеженою відповідальністю «БАРТ ОЙЛ», номер запису про обтяження: 33034838, Т.2, а.с. 19.

В межах процедури виконавчого провадження АСВП 59682776 Комплекс 1, Комплекс 2 та Комплекс 3 виставлені на реалізацію як арештоване майно в системі електронних торгів ДП «СЕТАМ», Т.2, а.с. 4-7, 8-11, 12-15.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що станом на момент судового розгляду справи одноосібним власником спірних об`єктів нерухомості є ТзОВ «Кальміус 1». Та в свою чергу, відповідачами не спростовано законності права власності позивача на Комплекс 1, Комплекс 2 та Комплекс 3. А також не надано доказів щодо оспорення правомірності набуття позивачем права власності на спірні об`єкти та належності таких відповідачам. Накладення арешту (обтяження) на майно ТзОВ «Кальміус 1», позбавляє останнє реальної можливості об`єктивно у повному обсязі вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд з огляду на те, що не являється стороною у ВП 59682776.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів зважуючи на наступні доводи. 

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. А здійснюючи правосуддя, суд захищає, права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України, ст. 5 ЦПК України.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. 

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. При цьому для отримання судового захисту необхідно довести законність цих прав у суді.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Зі змісту позовних вимог та установлених колегією суддів обставин справи вбачається, що предметом спору в ній є звільнення з-під арешту майна, що знаходиться у власності, накладеного постановою приватного виконавця у виконавчому провадженні, учасником якого позивач не являється.

При цьому, позивач пред`явив цей позов не як стягувач або боржник за виконавчим провадженням, а як особа на майно якої безпідставно накладено арешт.

З матеріалів справи у їх сукупності вбачається, що приватним виконавцем Павлюк Н.В. 30.07.2019 р. на виконання Виконавчого напису № 359 від 25.07.2019 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП:59682776 в якому стягувачем виступає ОСОБА_1 , а боржником ТзОВ «БАРТ ОЙЛ».

Згідно постанов приватного виконавця Павлюк Н.В. від 03.09.2019 р. здійснено опис та накладено арешт на майновий Комплекс 1, Комплекс 2 та Комплекс 3 та далі передано матеріали до ДП «СЕТАМ», яким призначено електронні торги з реалізації зазначеного майна.

За відомостями, які містяться в Інформаційній довідці №179398037 від 02.09.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна стосовно ТзОВ «БАРТ ОЙЛ» від 02.09.2019 вбачається, що на підставі постанови Приватного виконавця Павлюка Н.В. від 03.09.2019 у межах процедури Виконавчого провадження 59682776 накладено арешт на нерухоме майно ТзОВ «БАРТ ОЙЛ», номер запису про обтяження: 33034838.

Стосовно зазначених комплексів будівель та спору АЗС відбувались неодноразові судові розгляди, та остаточними судовими рішеннями було встановлено, що спірне майно не належить на праві власності ТзОВ «БАРТ ОЙЛ», а тому останнє не може погашати свої борги за рахунок такого майна.

Так, ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07 квітня 2020 року в справі №813/192/18 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРТ ОЙЛ» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2020 року, Т.1, а.с. 60-61, 50-59, 48-49.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року апеляційну скаргу Приватного науково-виробничого підприємства «Промтехдіагностика» залишено без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року про поворот виконання рішення суду в справі №813/192/18 - без змін. 
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року по справі за адміністративним позовом Приватного науково-виробничого підприємства «Промтехдіагностика» до державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Житко Ольги Іванівни, за участю третьої особи що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, задоволено заяву ОСОБА_3 про поворот виконання рішення суду та допущено поворот виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 року в справі №813/192/18. 
Зобов`язано уповноважених осіб, які мають право здійснювати реєстраційні дії по реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень:
          - відновити/зареєструвати право власності на нерухоме майно: комплекс будівель та споруд АЗС за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 207793521104 за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 );
          - відновити/зареєструвати право власності на нерухоме майно: комплекс будівель та споруд АЗС за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 207817921104 за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 );
          - відновити/зареєструвати право власності на нерухоме майно: комплекс будівель та споруд АЗС за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 207810421104 за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), Т.1 а.с. 62-68.

До матеріалів справи долучено заяву від представника ТзОВ «ТРІ Менеджмент» Тоцької А.О. з якої слідує, що ТзОВ «ТРІ Менеджмент» не має жодних претензій з приводу комплексів будівель та споруд АЗС (Комплекс 1, Комплекс 2 та Комплекс 3) до ТзОВ «Кальміус 1». Також повідомляється, що спір між ТзОВ «ТРІ Менеджмент» та ОСОБА_3 врегульовано і такий відсутній. Претензій до ОСОБА_3 не мають, Т.1, а.с. 163.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 02.12.2020 року в справі № 308/8128/16, відмову представника ТОВ «ТРІ Менеджмент» адвоката Тоцької Алли Олександрівни від позову до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Нафта - Трейд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Білоруські нафтопродукти» про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння та визнання договору іпотеки недійсним, прийнято. Заочне рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 листопада 2018 року визнано нечинним, а провадження у справі закрито.

Представник ОСОБА_3 адвокат Мишинчук В.В. подав суду заяву від 30.07.20р. про відсутність жодних претензій з його боку до ТзОВ «Кальміус 1» з приводу подання зазначеного позову, Т.2 а.с.42, 43.

Відповідно до змісту Договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 05.02.2020 року, які нотаріально посвідчені та зареєстровані в реєстрі за №111, №112, №113 такі укладено між ТзОВ «Компанія «НАФТА ТРЕЙД» та ТзОВ «Кальміус 1» стосовно комплексу будівель і споруд АЗС, якими є Комплекс 1, Комплекс 2 та Комплекс 3. Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано про реєстрацію права власності від 05.02.2020 за №№ №199101642, 199112074 та 199120372 підтверджено право власності ТзОВ «Кальміус 1» на Комплекс 1, Комплекс 2 та Комплекс 3, Т.1, а.с. 6-23. 

Статтями 321, 391 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина 1). У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини (абзац 1 частини 2).

Будучи законним власником нерухомого майна: Комплекс 1, Комплекс 2 та Комплекс 3, ТзОВ «Кальміус 1» як особа, яка не має жодних відносин до виконавчого провадження ВП:59682776 де сторонами виступають стягувач ОСОБА_1 , і боржник ТзОВ «БАРТ ОЙЛ» підставно звернулось з позовом до суду про зняття арешту з майна, позаяк на вказане нерухоме майно приватним виконавцем Павлюк Н.В. постановою від 03.09.2019 р. безпідставно здійснено опис та накладено арешт на майнові Комплекси, які не належать ТзОВ «БАРТ ОЙЛ» в рахунок погашення боргових зобов`язань останнього.   

Таким чином, твердження ТзОВ «БАРТ ОЙЛ» про те, що ТзОВ «Кальміус 1» не доведено факт належності йому права власності на майновий Комплекс 1, Комплекс 2 та Комплекс 3 є неспроможним через те, що спростовується наведеними вище обставинами та відповідними доказами.

Колегія суддів наголошує також на тому, що ухвалене у справі оскаржуване рішення суду першої інстанції не являється перешкодою для приватного виконавця Павлюк Н.В. по здійсненню ним примусового виконання виконавчого напису № 359 від 25.07.2019 року у виконавчому провадженні ВП 59682776 по стягненню боргу з ТОВ «БАРТ ОЙЛ» на користь ОСОБА_1 . Оскільки, таке слід виконувати саме за рахунок майна боржника, а не за рахунок майна ТОВ «Кальміус 1» на яке безпідставно накладено арешт приватним виконавцем.

Стосовно доводів ТзОВ «БАРТ ОЙЛ» з приводу того, що суд першої інстанції неправомірно розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження при наявності поданого зустрічного позову.

Згідно вхідного № 16574 від 19.08.2020 Мукачівського міськрайонного суду, ТзОВ «БАРТ ОЙЛ» подало зустрічний позов, Т.2, а.с. 87-93. Та ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 03.11.2020 року зустрічний позов ТзОВ «БАРТ ОЙЛ» повернуто останньому, Т.2, а.с. 155-157. 26.11.2020 року за вхідним № 24774 до Мукачівського міськрайонного суду надійшла від ТзОВ «БАРТ ОЙЛ» апеляційна скарга на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 03.11.2020 року, Т.2, а.с. 174-181.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року на яку Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 січня 2021 року відмовлено ТзОВ «БАРТ ОЙЛ» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою останнього, апеляційну скаргу ТзОВ «БАРТ ОЙЛ» залишено без задоволення, а ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 03.11.2020 року про повернення зустрічного позову, залишено без змін, Т.2, а.с. 192-193, .

Таким чином, суд першої інстанції розглянув справу за відсутності зустрічного позову з боку ТзОВ «БАРТ ОЙЛ». А звідси, у суду першої інстанції відсутні були підстави для застосування вимог частини 4 статті 193 ЦПК України, які полягають в постановленні судом ухвали про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Наведене дає підстави колегії суддів дійти до думки стосовного того, що суд першої інстанції підставно розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження так-як для даної справи, пріоритетним є швидке вирішення справи.

Стосовно інших доводів ТзОВ «БАРТ ОЙЛ» то такі не мають правового значення, які б впливали на законність рішення суду першої інстанції, а крім того такі пов`язувались з тими доводами на які колегія суддів вище вже надала вмотивовану відповідь стосовно необґрунтованості таких. 

Водночас апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

З наведеного вбачається, що, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та правильно застосував норми права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин, у зв`язку із чим дійшов правильного висновку про те, що ТОВ «Кальміус 1» як власник майна, на яке у межах виконавчого провадження накладено арешт для задоволення вимог ОСОБА_1 за рахунок ТзОВ «БАРТ ОЙЛ», на яке останнє не має права, правомірно звернулось до суду з позовом за захистом своїх майнових прав, шляхом зняття арешту з нерухомого майна, яким є Комплекс 1, Комплекс 2 та Комплекс 3.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Тоді як рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, та відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Враховуючи наведене та керуючись нормами статей 368, 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРТ ОЙЛ», залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 серпня 2020 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 02 серпня 2021 року.

Суддя-доповідач:

       Судді: