ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року	Львів	Справа № 140/4642/21 пров. № А/857/12011/21	

 Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р.Й.,
суддів                                                                       Гуляка В.В.,
                                                                                 Довгополова О.М.,
з участю секретаря судового засідання                Хітрень О.Ю.,  

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року (прийняту у м. Луцьку суддею Ковальчуком В.Д.; дата складення в повному обсязі не вказана) про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі № 140/4642/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

                                                    В С Т А Н О В И В :

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив:
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України) щодо неналежного оформлення довідки № 22/6-1165у від 03.03.2021 про його грошове забезпечення за відповідною посадою, станом на 19 листопада 2019 року, для перерахунку пенсії з 01.12.2019, в частині не врахування до неї також і інших додаткових видів грошового забезпечення, які бралися до уваги при обчисленні (ст. 43) та наступних перерахунках пенсії (ст. 63) у відповідності до положень Закону України “Про внесення змін до ст. 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб” та його Прикінцевих положень від 15.06.2004 № 1769-ІV та ст. 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб”; 
- зобов`язати МВС України відкликати з Головного управління Пенсійного фонду України (далі - ГУ ПФУ) у Волинській області довідку № 22/6-1165у від 03.03.2021 про його грошове забезпечення за відповідною посадою, станом на 19 листопада 2019 року, для перерахунку пенсії з 01.12.2019; 
- зобов`язати МВС України оформити та подати до ГУ ПФУ у Волинській області нову довідку про розмір його грошового забезпечення за відповідною посадою, станом на 19 листопада 2019 року, у відповідності до статей 43, 63 Закону № 2262-ХІІ та з урахуванням положень постанови Kабінету Mіністрів України від 11.11.2015 № 988, з повною реальною інформацією, за формою, передбаченою Додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45, з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри основних, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, встановлених законодавством, в тому числі, які бралися до уваги при обчисленні (ст. 43) та наступних перерахунках пенсії (ст. 63), у відповідності до Закону України “Про внесення змін до ст. 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб” та його Прикінцевих положень від 15.06.2004 № 1769-ІV та ст. 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб”, а саме: посадовий оклад - 2400,00 грн, оклад за спеціальним званням - 1800,00 грн, надбавка за стаж служби (40 %) -1680,00 грн, надбавка за роботу в умовах режимних обмежень (10 %) - 240,00 грн, 100 % надбавка, надбавка за особливі умови служби (50 %), надбавка за виконання особливо важливих завдань (44 %), надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (40 %), доплата до попереднього розміру пенсії (35 %), надбавка за безперервну службу (50 %), премія (138,80 %) та індексація - 887,09 грн, для проведення з 01.12.2019 перерахунку основного розміру пенсії.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01.10.2020 у справі № 140/11199 МВС України була виготовлена та направлена до ГУ ПФУ у Волинській області нова довідка № 22/6-1165у від 03.03.2021 про його грошове забезпечення за відповідною посадою, станом на 19 листопада 2019 року, для перерахунку пенсії з 01.12.2019, до структури грошового забезпечення якої були включені відповідачем: посадовий оклад - 2400,00 грн, оклад за спеціальним званням - 1800,00 грн, надбавка за стаж служби (40 %) -1680,00 грн, надбавка за роботу в умовах режимних обмежень (10 %) - 240,00 грн, надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (40 %) - 2352,00 грн та премія (138,80 %) - 11 759,14 грн.
Проте, у зв`язку зі скасуванням пунктів 1, 2, 3 Постанови № 103, у цю довідку мають бути включені також і інші додаткові види грошового забезпечення, які бралися до уваги з 01 січня 2005 року при обчисленні (ст. 43) та наступних перерахунках пенсії (ст. 63). Відповідач відмовився добровільно відкликати вказану довідку та оформити і подати до ГУ ПФУ у Волинській області нову довідку про розмір його грошового забезпечення за відповідною посадою, станом на листопад 2019 року, у відповідності до статей 43, 63 Закону № 2262-ХІІ та з урахуванням положень постанови Kабінету Mіністрів України від 11.11.2015 № 988, з повною реальною інформацією, за формою, передбаченою Додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45, з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри основних, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, встановлених законодавством, в тому числі, які бралися до уваги при обчисленні (ст. 43) та наступних перерахунках пенсії (ст. 63), у відповідності до Закону України “Про внесення змін до ст. 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб” та його Прикінцевих положень від 15.06.2004 № 1769-ІV та ст. 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб”, а саме: посадовий оклад - 2400,00 грн, оклад за спеціальним званням - 1800,00 грн, надбавка за стаж служби (40 %) -1680,00 грн, надбавка за роботу в умовах режимних обмежень (10 %) - 240,00 грн, 100 % надбавка, надбавка за особливі умови служби (50 %), надбавка за виконання особливо важливих завдань (44 %), надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (40 %), доплата до попереднього розміру пенсії (35 %), надбавка за безперервну службу (50 %), премія (138,80 %) та індексація - 887,09 грн, для проведення з 01.12.2019 перерахунку основного розміру пенсії. Вказане стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року було відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до МВС України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, її оскаржив ОСОБА_1 , який вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята за неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; за невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Тому просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити рішення, яким направити адміністративну справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував, що позивач вправі обирати на свій розсуд спосіб правового захисту, а оскільки при отриманні довідки були порушені його права, від звернувся до суду саме із позовом, а не із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Приймаючи ухвалу про відмову у відкритті провадження в цій справі, суд першої інстанції не досліджував обставини всіх складових та розміру грошового забезпечення, які були встановлені йому з 01.01.2005, а також протоколу комісії УМВС та при наступних перерахунках його пенсії, тобто не взяв до уваги, що фактичне обґрунтування окремого адміністративного позову свідчить про його незгоду із визначеними в довідці додатковими видами грошового забезпечення, що свідчить про наявність нових спірних правовідносин між сторонами, які можуть бути вирішені лише в межах розгляду окремого адміністративного позову, а не в порядку виконання судового рішення (ст. 383 КАС України). 
Також ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 у справі № 140/11199/20 за його заявою, поданою в порядку виконання судового рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01.10.2020 у справі № 140/11199/20 (статті 382, 383 КАС України) йому уже було відмовлено в задоволенні заяви, з огляду на те, що заявлені ним вимоги в межах заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України, можуть слугувати підставою для його звернення з окремим позовом, що і було ним заявлено до суду в окремому позові в цій справі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України не здійснювалося. 
Також за приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Як встановлено судом, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 01.10.2020 у справі № 140/11199/20 позов ОСОБА_1 до МВС України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.
Визнано протиправними дії МВС України щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до ГУ ПФУ у Волинській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 19 листопада 2019 року відповідно до статей 43, 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 “Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції” із обов`язковим зазначенням відомостей про розмір основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень тощо) та премії для здійснення обчислення і перерахунку основного розміру пенсії з 01 грудня 2019 року.
Зобов`язано МВС України підготувати та надати до ГУ ПФУ у Волинській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 19 листопада 2019 року відповідно до статей 43, 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 “Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції” з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень тощо) та премії для проведення з 01 грудня 2019 року перерахунку основного розміру пенсії.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вказане судове рішення набрало законної сили 11.02.2021.

На виконання вказаного рішення суду від 01.10.2020 у справі № 140/11199 МВС України була виготовлена та направлена до ГУ ПФУ у Волинській області нова довідка № 22/6-1165у від 03.03.2021 про його грошове забезпечення за відповідною посадою, станом на 19 листопада 2019 року, для перерахунку пенсії з 01.12.2019, до структури грошового забезпечення якої були включені відповідачем: посадовий оклад - 2400,00 грн, оклад за спеціальним званням - 1800,00 грн, надбавка за стаж служби (40 %) -1680,00 грн, надбавка за роботу в умовах режимних обмежень (10 %) - 240,00 грн, надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (40 %) - 2352,00 грн та премія (138,80 %) - 11 759,14 грн.

Не погоджуючись із вказаною довідкою, позаяк до неї не були включені також й інші додаткові види грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у відкритті провадження в цій справі, суд першої інстанції вказав, що як видно з матеріалів справи, позивач, звертаючись до суду з цим позовом з вимогами, пред`явленими до МВС України, фактично оскаржує дії відповідача під час виготовлення довідки про розмір грошового забезпечення від 03 березня 2021 року № 22/6-1165у, що мали місце під час виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01.10.2020 у справі № 140/11199/20.
Тобто, до предмета спору в цій справі належить неналежне виконання зазначеним суб`єктом владних повноважень судового рішення в справі № 140/11199/20 і намагання позивача в такий спосіб примусити останнього виконати це судове рішення.

Умови і порядок виконання судових рішень та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України “Про виконавче провадження” від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), згідно зі статтею 1 та частиною першою статті 18 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню; виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Аналіз наведених законодавчих норм свідчить про відсутність підстав для зобов`язання суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII, у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого Волинським окружним адміністративним судом у справі № 140/11199/20.
Тобто, обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.
Звертаючись до суду з адміністративним позовом в частині вимог про зобов`язання МВС України оформити та подати до ГУ ПФУ у Волинській області нову довідку про розмір грошового забезпечення, фактично не погоджується з виданою відповідачем на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01.10.2020 в адміністративній справі № 140/11199/20. Щодо невиконання чи неналежне виконання окремого судового рішення у іншій справі суд не може таким чином зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, що узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 21 листопада 2018 року в справі № 816/2016/17 (К/9901/50946/18).

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з таких підстав.

Відповідно до частин першої, шостої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

За приписами статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

За змістом цих норм їх застосування судом до суб`єкта владних повноважень можливе лише у разі встановлення факту протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених саме рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Проаналізувавши резолютивну частину рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01.10.2020 у справі № 140/11199/20, яке залишено без змін постановою постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021, колегія суддів дійшла висновку, що таке виконане відповідачем у повному обсязі, зокрема видана оновлена довідка про розмір грошового забезпечення позивача у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. 

Разом з тим, позовні вимоги, які заявлені ОСОБА_1 в цій справі, в рішенні Волинського окружного адміністративного суду від 01.10.2020 судом не досліджувалось та не вирішувалось питання щодо конкретних видів та розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. 

Тому, вирішення питання щодо зобов`язання відповідача включити конкретні додаткові види грошового забезпечення фактично призведе до вчинення дій, які не передбачені резолютивною частиною рішення, тобто до зміни рішення суду.

З огляду на викладене, заявлені ОСОБА_1 в цій справі вимоги складають підстави для нового позову.

Суд першої інстанції вказаних обставин не врахував, а тому дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження в цій справі.

Відповідно до приписів частини першої статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Позаяк висновок суду першої інстанцій про відмову у відкритті провадження в цій справі є помилковим і таким, що постановлений з порушенням норм процесуального права та за неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, ухвалу суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження в цій справі необхідно скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

                                                П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі № 140/4642/21 скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	О. М. Довгополов  	
Повне судове рішення складено 27.07.2021.