Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2021 року                                                         м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду - Збитковська Т.І.
з участю:
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 
адвоката - Бідюк Т.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2021 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2021 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення - штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР №189777 від 17.12.2020 року вбачається, що 17 грудня 2020 року о 14 год. 30 хв. на 545 км. + 800 м. автодороги Київ-Чоп ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним та не вибрав безпечної швидкості руху, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3.б, 12.1, 11.3 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи. Доводить, що причиною винесення його автомобіля на зустрічну смугу руху та причиною виникнення ДТП стала непосипана дорога та відсутність належної роботи дорожніх служб. 
Просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши доводи апелянта та його захисника - адвоката Бідюк Т.В. на підтримання апеляційної скарги, переглянувши відео з відеореєстратора, перевіривши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.
Із змісту ст. 280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.
Вказані вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції були дотримані.
Згідно ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується матеріалами провадження.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.3.б, 12.1, 11.3 ПДР України. 
У відповідності до п.12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. 
Пунктом 2.3. б ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно п. 11.3 ПДР України на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу. 
Згідно схеми місця ДТП від 17.12.2020 року вбачається, що дорожньо-транспортна пригода мала місце на 545 км. + 800 м. автодороги Київ-Чоп із зазначенням місця розташування автомобілів «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 та «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, які вказані в даному документі (а.с.2).
Виходячи з аналізу та оцінки складеної працівниками патрульної поліції схеми дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 2), протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №189777 від 17.12.2020 року (а.с. 1), відеореєстратора приходжу до висновку, що ДТП мала місце при визначених у схемі обставинах, пошкодження транспортних засобів сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.3.б, 12.1, 11.3 ПДР України.
Доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок наявності ожеледиці на дорожньому покритті, не є переконливими.
Апеляційний суд враховує, що в рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29. 06. 2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
ОСОБА_1 повинно було бути відомо про дорожню обстановку і він спроможний був виявити її, розпочавши рух. Обрана ним швидкість не була врахована, що призвело до виїзду на зустрічну смугу руху та зіткнення з автомобілем марки «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 . 
Таким чином, виходячи зі змісту положень п.12.1 ПДР України, саме на водієві лежить обов`язок щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, який під час керування транспортним засобом повинен враховувати дорожню обстановку, в тому числі пору року, атмосферні явища, стан поверхні проїзної частини і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, як в даному випадку, в умовах ожеледиці та незадовільного стану дорожнього покриття. 
Наявність погіршеного стану дорожнього покриття - ожеледиці не звільняє водія ОСОБА_1 від обов`язку дотримання вимог п.п.2.3 «б», 12.1, 11.3 ПДР України та не спростовує його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Позицію сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд вважає такою, що не відповідає обставинам справи, оскільки вимоги п.2.3 «б» ПДР України регламентують необхідність з боку водія стеження за дорожньою обстановкою та реагувати на її зміну, у тому числі, враховувати стан дорожнього покриття під час руху, що ОСОБА_1 не було враховано.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході апеляційного розгляду не здобуто. 
Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.
На підставі наведеного, керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИЛА:
Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Рівненського
апеляційного суду: Т.І.Збитковська