УХВАЛА

05 липня 2021 року  
Київ
справа №640/10536/19
адміністративне провадження №К/9901/21566/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мацедонської В. Е.,
суддів: Данилевич Н. А., Радишевської О.Р., 
перевіривши касаційну скаргу Державного  бюро розслідувань
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2020 року
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2021 року
у справі №640/10536/19 за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань, директора Державного бюро розслідувань Труби Романа Михайловича про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного бюро розслідувань, директора Державного бюро розслідувань Труби Романа Михайловича, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії директора Державного бюро розслідувань Труби Романа Михайловича з прийняття рішення про звільнення позивача та винесення наказу від 28.05.2019 року №145-ос «Про ОСОБА_1 »;
- визнати протиправним та скасувати наказ Державного бюро розслідувань від 28.05.2019 року №145-ос «Про звільнення ОСОБА_1 », поновити позивача на посаді, стягнути з бюджетних асигнувань відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 березня 2020 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань, директора Державного бюро розслідувань Труби Романа Михайловича в частині позовних вимог про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2020 року, залишеним без змін постановою  Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2021 року, позов задоволено повністю.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державного бюро розслідувань на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 28.05.2019 року по 20.02.2020 року. 
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, 10 червня 2021 року Державним  бюро розслідувань подано до Верховного Суду касаційну скаргу.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідач у касаційній скарзі посилається на пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження, відповідно до якого суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
В обгрунтування скаржник зазначає, що оскаржувані рішення судів ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема частини 2 статі 235 Кодексу законів про працю України, частини 1 статті 27 Закону України «Про оплату праці», статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та без врахування правових висновків Верховного Суду щодо застосування указаних норм права у подібних правовідносинах, зокрема у постановах Верховного Суду від 02.12.2020 року у справі № 140/3564/19, від 26.11.2020 року у справі № 200/13312/18, від 22.04.2020 року у справі № 1540/4079/18, від 14.11.2019 року у справі № 826/14/16, від 24.10.2018 року у справі № 820/5932/16, від 01.08.2019 року у справі № 820/1446/17, від 14.03.2018 року у справі № 822/1832/16.
Скаржник зазначає, що судами першої та апеляційної інстанції при вирішенні справи не враховано правову позицію, згідно якої при вирішенні питання про виплату середнього заробітку суд має визначити при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати №100 від 08.02.1995 року, а також навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню з відповідача.
Крім того, заявник касаційної скарги, посилаючись на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 14.11.2019 року у справі №826/14/16, зазначає, що час вимушеного прогулу працівника повинен бути оплаченим у разі встановлення факту незаконного звільнення особи.
Разом з тим, відповідачем зазначено, що суди розглянули дану справу у порядку спрощеного позовного провадження. Однак, оскільки позивач у цій справі обіймав посаду керівника Управління планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку, звітності - головного бухгалтера ДБР, яка відноситься до категорії «Б» відповідно до пункту 2 частини другої статті 6 Закону України «Про державну службу», тобто до посад, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище. А тому, на думку скаржника, спір щодо прийняття на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби за участі такої посадової особи в якості позивача, не може розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження.
Тому, на думку скаржника, судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права і неправильно визначено провадження, в якому слід розглядати цю справу.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги щодо підстав касаційного оскарження, визначених статтею 328 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України.
Також скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання судових рішень.
Проте, як убачається з вимог  статті 340 КАС України, питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються, вирішується суддею-доповідачем у порядку підготовки справи до касаційного розгляду, а не на стадії відкриття касаційного провадження.
З огляду на заявлення такого клопотання, суд вважає за необхідне встановити для учасників справи строк для подання своїх міркувань та заперечень щодо заявленого клопотання.
Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Державного бюро розслідувань на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2021 року у справі №640/10536/19.
Витребувати із Окружного адміністративного суду   міста Києва справу №640/10536/19.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Встановити учасникам справи десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання своїх міркувань та заперечень щодо клопотання Державного бюро розслідувань про зупинення виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2020 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2021 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                      В. Е. Мацедонська
Судді                                                                                                       Н. А. Данилевич
                                                                                                                   О. Р. Радишевська