ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

06 липня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/5267/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі
апеляційну скаргу  Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 09 квітня 2021 року (головуючий суддя Єфанова О.В.)
у справі  № 160/5267/21
за позовом   товариства з обмеженою відповідальністю «Імпульс-Компані»
до  Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
про  визнання протиправним та скасування наказу, - 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Імпульс-Компані» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 26.03.2021 № 15-06-п про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Імпульс-Компані».
Товариством з обмеженою відповідальності «Імпульс-Компані» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду подано заяву про забезпечення позову, в якій просило зупинити дію наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 26.03.2021 № 1506-п та заборонити Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області проводити документальну планову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Імпульс-Компані» з 12.04.2021 року тривалістю 20 робочих днів за період діяльності з 01.07.2017 по 31.12.2020, призначену наказом від 26.03.2021 № 1506-п, виданим головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, до вступу в законну силу судового рішення по даній справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 заяву задоволено.
Зупинено дія наказу головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 26.03.2021 № 1506-п.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в задоволенні заяви. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що заявником не доведено, яким чином винесення наказу на проведення перевірки порушило та заподіяло шкоди правам, свободам та інтересам позивача.
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до ч.ч. 1 - 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими Позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів Позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову; для задоволення судом поданої Позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.
За приписами п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 № 2, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.
У випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із таким клопотанням.
З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Тому, у вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Як вбачається з матеріалів справи, 26.03.2021 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області видано наказ № 1506-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Імпульс-Компані», яким вирішено провести документальну планову перевірку ТОВ «Імпульс-Компані» з 12.04.2021 тривалістю 20 робочих днів.
Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області направлено на адресу ТОВ «Імпульс-Компані» повідомлення від 26.03.2021 №711 із зазначенням дати проведення перевірки - 12.04.2021.
Предметом спору даній справі є законність прийняття Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області означеного наказу про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Імпульс-Компані».
В свою чергу, зміст положень статей 78,79 Податкового кодексу України свідчить про те, що суб`єкт господарювання має право не погодитися з рішенням контролюючого органу про призначення перевірки та оскаржити його в суді.
Проведення перевірки у період оскарження у судовому порядку рішення про її призначення та до вирішення питання про законність цього рішення є нівелюванням зазначеного права платника податку.
За таких обставин задоволення клопотання позивача про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 10.02.2021 року №495-п до ухвалення рішення в адміністративній справі відповідає предмету позову та  є співмірним з позовними вимогами.
Аналогічна правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 13 лютого 2019 року по справі №813/112/18.
Суд першої інстанції, задовольняючи заяву позивача, навів мотиви, з яких дійшов висновку про існування обставин, що можуть істотно вплинути на можливість ефективного захисту прав та інтересів позивача та правильно оцінив співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких позивач звернувся до суду.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції діяв в межах наданих йому повноважень, обґрунтовано вжив заходи забезпечення позову у цій справі, передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322  Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.  
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року у справі № 160/5267/21 залишити без змін.  
Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко