УХВАЛА

13 липня 2021 року 
м. Київ

Справа №  904/2739/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Кібенко О.Р., Стратієнко Л.В., 

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Електропівденмонтаж"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області
(суддя - Загинайко Т.В.)
від 30.12.2020

та постанову Центрального апеляційного господарського суду
(головуючий - Кощеєв І.М., судді - Кузнецова І.Л., Чус О.В.)
від 24.05.2021

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Електропівденмонтаж"
про   стягнення 149 585, 45 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2020, залишеним без змін  постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.05.2021, позов задоволено повністю. Стягнуто з   відповідача на користь позивача 149 585, 45 грн - неустойки та 2 243,78 грн - витрат по сплаті судового збору.

Суди попередніх інстанцій виходили з того, що підписання сторонами акту приймання-передачі від 28.05.2019 свідчить лише про відсутність заперечень позивача щодо якості та кількості виконаних робіт, а не про своєчасність їх виконання та про відсутність претензій з боку позивача щодо строків виконання цих робіт. Строк прострочення виконання робіт складає 15 календарних днів.

09.06.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Електропівденмонтаж" звернулося з касаційною скаргою на судові рішення, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити .

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Електропівденмонтаж" зазначає, що суди попередніх інстанцій не застосували норми статті 853 Цивільного кодексу України та не врахували висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 914/2628/17, від 15.04.2021 у справі № 910/4517/14 та від 27.05.2021 у справі № 927/482/16. На думку скаржника, наявність остаточного судового рішення про стягнення неустойки з відповідача з урахуванням відсутності збитків у позивача та наявність акту-приймання виконаних робіт, підписаного без зауважень до строку виконаних робіт, призведе до того, що така судова практика стане використовуватися й іншими учасниками господарських правовідносин, що призведе до порушення принципів, таких як добросовісність, розумність, справедливість та пропорційність, а також до спотворення правового призначення неустойки як засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання (підпункт "а" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України). Також скаржник зазначає, що справа має виняткове значення для нього (підпункт "в" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України).  

Дослідивши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справа, що розглядається, є малозначною, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (100 х 2270,00 грн).

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках є однією з основних засад (принципів) господарського судочинства (пункт 9 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.

Зокрема, пунктом 2 частини 3 цієї статті визначено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

З огляду на обґрунтування вимог касаційної скарги щодо незастосування в оскаржуваних судових рішеннях судами першої та апеляційної інстанцій норми матеріального права, а саме статті 853 Цивільного кодексу України, та неврахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку відкрити  касаційне провадження у справі, оскільки касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Відповідно до частини 4 статті 301 Господарського процесуального кодексу України перегляд рішень суду першої інстанції та постанов апеляційної інстанції у справах, ціна позову в яких не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здійснюється без повідомлення учасників справи, крім справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження. 

Відповідно до частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, скаржник зазначає про неправильне застосування норм статті 233 Господарського кодексу України та статті 551 Цивільного кодексу України, без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду, проте існує сформована стала практика суду касаційної інстанції щодо застосування цих норм права, з яких випливає, що зменшення неустойки є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань; таке зменшення не є обов`язком суду, а тому підстав, щодо відкриття касаційного провадження з цього питання, Верховний Суд не вбачає.

Керуючись частиною 13 статті 8, статтею 234, підпунктом а), в) пункту 2 частини 3 статті 287, статтями 288, 290, 294, частиною 4 статті 301 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження у справі № 904/2739/20 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Електропівденмонтаж" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.05.2021.

2. Призначити до розгляду касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Електропівденмонтаж" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.05.2021 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

3. Надати позивачу строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 03 серпня 2021 року. У разі закінчення 15 - денного строку з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі вже після встановленої судом дати, останнім днем строку для подання відзиву на касаційну скаргу є день, в який спливає 15 - денний строк.

4. Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://supreme.court.gov.ua/supreme/.

5. Витребувати з Господарського суду Дніпропетровської області або Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 904/2739/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                          І. Кондратова

Судді                                                                                                 О. Кібенко

                                                                                                            Л. Стратієнко