Номер провадження: 33/813/965/21
Номер справи місцевого суду: 522/8033/21 
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М.
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2021 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду:                                Громік Р.Д.
за участі секретаря судового засідання:                                Сіваченко Д.Р.,
за участі правопорушника:                                         ОСОБА_1 ,
розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 850 гривень; стягнено у дохід держави судовий збір у розмірі 454 гривень,

В С Т А Н О В И В:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №170634 від 15.04.2021р. вбачається, що 15 квітня 2021 року о 18 годині 50 хвилин ОСОБА_1 керуючи автомобілем Honda, державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Одесі, вул. Сегедська, біля будинку, 1 при перестроюванні не надав перевагу в русі транспортному засобу Hyundai, державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відеофіксація велась на портативний реєстратор №1288.
Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 850 гривень; стягнено у дохід держави судовий збір у розмірі 454 гривень.
Не погодившись із вищевказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2021 року та винести нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В доводах апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_1 здійснював об`їзд стоячого автомобіля та коли водій Єламін почав рух, то він знаходився позаду нього зліва, тобто поза поля його зору і він об`єктивно не міг бачити того позаду, бо контролював дорожню ситуацію попереду свого автомобіля.
19 липня 2021 до Одеського апеляційного суду від адвоката Осокіна С.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшла заява про відкладення розгляду справи, яка вмотивована тим, що 17.07.2021р. було укладено договір про надання правової допомоги з ОСОБА_1 та необхідністю підготовки до участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення та ознайомлення з матеріалами справи.
У судовому засіданні у суді апеляційної інстанції, яке відбулось 20 липня 2021 року, ОСОБА_1 пояснив, що апеляційну скаргу складав також адвокат Осокін С.Ю., а 17.07.2021р. він уклав договір з адвокатом Осокіним С.Ю., однак у зв`язку із тим, що адвокат живу м. Подільськ, він не зміг приїхати раніше для ознайомлення з матеріалами справи.
З метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника апелянта, оскільки у останнього була можливість ознайомитись з матеріалами справи 19 -20 липня 2021 року, однак останнім цього не було зроблено. На думку суду апеляційної інстанції справу можливо розглянути на підставі тих доводів, викладених в апеляційній скарзі, а також доказів, які містяться в матеріалах справи, враховуючи також те, що апеляційну скаргу готував саме адвокат Осокін С.Ю.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 апеляційний суд дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за наступних підстав.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладаючи на нього відповідне адміністративне стягнення, суд першої інстанції згідно із вимогами ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясував всі фактичні обставин, що мають істотне значення для її розгляду, ухваливши законне та обґрунтоване рішення.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. 10.3, ПДР. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п. 10.3 ПДР України, які зазначені в протоколі працівником поліції.
У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися (п. 10.3 ПДР України)
Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Згідно із ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Апеляційним судом встановлено, що факт порушення ОСОБА_1 п. 10.3 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 124 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:
1) протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ№170634 від 15.04.2021р. (а.с. 2);
2) схемою дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 4);
3) поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 5);
4) поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 6);
5) поясненнями ОСОБА_3 (а.с. 7).
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії 15 квітня 2021 року о 18 годині 50 хвилин ОСОБА_1 керуючи автомобілем Honda, державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Одесі, вул. Сегедська, біля будинку, 1 при перестроюванні не надав перевагу в русі транспортному засобу Hyundai, державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
Протокол про адміністративне правопорушення – це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, однак може бути доказом у справі лише у разі відповідності вимогам ст. 256 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ№170634 від 15.04.2021р., складений уповноваженою особою, а його зміст повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, при цьому протокол підписаний особою, яка його склала, та безпосередньо ОСОБА_1 . Таким чином, апеляційний суд в силу вимог ст. ст. 251-252 КУпАП визнає його належним та допустимим доказом по справі.
Питання наявності у діях водія порушень ПДР та визнання особи винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення лежить у юридичній площині і відноситься виключно до компетенції суду.
Крім того, суд першої інстанції вірно вказав, що з наданого ОСОБА_1 відеозапису подій, дані версії учасників ДТП підтверджуються лише частково, оскільки з запису вбачається, що 15.04.2021 року, автомобіль «HYUNDAI SONATA», д/н НОМЕР_2 , зупинився, після чого перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, почав рух та допустив зіткнення з транспортним засобом «HONDA CIVIC», д/н НОМЕР_1 , який також почав рух, не надав перевагу у русі іншому учаснику дорожнього руху й не попередивши про це відповідними сигналами, що й призвело до зіткнення транспортних засобів з матеріальними збитками.
Таким чином, судом першої інстанції вірно було зазначено, що наявна обопільна вина двох учасників ДТП у порушенні правил дорожнього руху, що призвело до спричинення пошкодження транспортних засобів.
Таким чином, оцінюючи вищезазначені докази окремо та в їх сукупності, ґрунтуючись на внутрішньому переконанні, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Honda, державний номерний знак НОМЕР_1 ,, не переконався в безпечності руху та вчинив зіткнення з іншими транспортними засобами, що призвело до пошкодження транспортних засобів, порушивши при цьому вимоги п.п. 2.3б, 13.1, 12.1 ПДР, оскільки такий висновок ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.
Щодо доводів апеляційної скарги, то апеляційний суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Дійсно, постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 26 травня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Стягнено в дохід держави судовий збір у розмірі 454 гривні.
У тексті вказаної постанови зазначено, що під час судового розгляду водій ОСОБА_1 підтвердив пояснення надані ним на місці ДТП, при цьому не виключав можливість обопільної вини.
Однак досліджуваний судом апеляційної інстанції відеозапис з місця подій вказує на те, що 15 квітня 2021 року, автомобіль «HYUNDAI SONATA», д/н НОМЕР_2 , зупинився, після чого перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, почав рух та допустив зіткнення з транспортним засобом «HONDA CIVIC», д/н НОМЕР_1 , який також почав рух, не надав перевагу у русі іншому учаснику дорожнього руху, що й призвело до зіткнення транспортних засобів з матеріальними збитками.
Жодного належного та допустимого доказу на підтверження обставин, викладених у апеляційній скарзі, апелянтом не надано.
Апеляційний суд звертає увагу, що кожен водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Крім того, в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, не зважаючи на те, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за порушення ним вимог п.10.3 ПДР України.
Зазначений висновок суду також відповідає завданням КУпАП, яким є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Своєчасний і правильний розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених, в тому числі ст. 124 КУпАП, має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб (п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).
Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                        Р.Д. Громік