ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/14483/21                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Каракашьян С.К.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  27 липня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                              Файдюка В.В.
суддів:                                                  Земляної Г.В.
                                                            Мєзєнцева Є.І.
При секретарі:                              Шепель О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в місті Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2021 року у справі за позовною заявою Головного управління Державної податкової служби в місті Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Секьюрайті» про підтвердження обґрунтованості  адміністративного арешту майна платника податків, -
В С Т А Н О В И В :
Головне управління ДПС у м. Києві 26 травня 2021 року об 11:30 год. звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою в порядку статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України, у якій просило суд прийняти рішення, яким підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна ТОВ «Секьюрайті» (код ЄДРПОУ 37309470), застосованого рішенням керівника контролюючого органу від 21 травня 2021 року.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 травня 2021 року вказану заяву залишено без розгляду.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головне управління Державної податкової служби у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 травня 2021 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції зроблено хибні висновки щодо порушення позивачем строку на звернення до суду з поданням, оскільки заяву про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Секьюрайті» податковим органом подано в перший робочий день, що настав після завершення вихідних днів.
Відповідно до статті 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, осіб що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, начальником Головного управління ДПС у м. Києві 21 травня 2021 року о 09 год.00 хв. прийнято рішення №51510 про застосування адміністративного арешту майна платника податків, згідно якого застосовано умовний адміністративний арешт платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Секьюрайті» (код 37309470), що перебуває (розміщене, зберігається) за адресою: 03680, м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, 11.
Залишаючи заяву податкового органу про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Секьюрайті» без розгляду, суд першої інстанції зазначив, що заява подана до суду із пропуском строку, встановленого КАС України, оскільки заяву подано 24 травня 2021 року, тоді як граничним строком подання заяви відповідно до ч .2 статті 383 КАС України є 22 травня 2021 року.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 283 КАС України провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо: підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.
Згідно ч. 2 статті 283 КАС України заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі.
Частиною 9 статті 120 КАС України встановлено, що строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
При цьому, відповідно до ч.1 статті 270 КАС України на обчислення строків, встановлених статтями 273-277, 280-283 цього Кодексу, не поширюються правила частин другої - десятої статті 120 цього Кодексу.
Строки, встановлені у справах, визначених цією статтею, обчислюються календарними днями і годинами (ч.2 статті 270 КАС України).
Днем подання позовної заяви, апеляційної скарги є день їх надходження до відповідного суду. Строки подання позовних заяв і апеляційних скарг, встановлені у справах, визначених цією статтею, не може бути поновлено. Позовні заяви, апеляційні скарги, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду (ч.5 статті 270 КАС України).
Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 21 червня 2019 року по справі №640/21562/18.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийнято законну ухвалу щодо залишення заяви без розгляду, оскільки податковим органом подано заяву про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна із пропуском встановленого Кодексом адміністративного судочинства строку.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що враховуючи специфіку/порядок процедури опрацювання результатів недопуску платників податків, подання заяви до адміністративного суду та беручи до уваги стислі строки, встановлені на законодавчому рівні, у зв`язку з тим, що канцелярією Окружного адміністративного суду м. Києва документи не приймалися через карантинні обмеження, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу, а отже у зв`язку з неможливістю отримати відмітку суду про дату та час передачі заяви та враховуючи ту обставину, що 22 травня 2021 року був вихідний день (субота), ГУ ДПС у м. Києві, заяву про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків було направлено 24 травня 2021 року засобами поштового зв`язку «Укрпошта» у межах строку на звернення, колегія суддів зазначає наступне.
Стаття 120 КАС України передбачає обчислення процесуальних строків.
Відповідно до ч. 6 статті 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Проте, згідно ч. 1 статті 270 КАС України, на обчислення строків, встановлених ст. 280-283 цього Кодексу, не поширюються правила частин 2-10 ст. 120 цього Кодексу.
Строки, встановлені у справах, визначених цією статтею, обчислюються календарними днями і годинами, а отже відповідно до ч. 3 даної норми Закону останнім днем строку, який має закінчитися з настанням певної події, є день, що передує дню вказаної події.
Таким чином, враховуючи пропуск строку звернення із заявою та неможливість поновлення такого строку, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про залишення заяви ГУ ДПС у м. Києві про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна товариства без розгляду.
Відповідно до ч.5 статті 270 Кодексу адміністративного судочинства України позовні заяви, апеляційні скарги, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду. 
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною, підстави для її скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Отже при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 312, 315, 316, 321, 325, 328  КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в місті Києві - залишити без задоволення.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2021 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст рішення виготовлено 27 липня 2021 року.

Головуючий суддя:                                                                      В.В. Файдюк
                     
                     Судді:                                                                       Г.В. Земляна
                                                                                                    
          Є.І. Мєзєнцев