Справа № 728/1327/21 	Головуючий у 1 інстанції Пархоменко П. І. 	
Провадження № 33/4823/411/21 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:
головуючого судді - Салай Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу захисника-адвоката Шелудька Є.В. в інтересах         ОСОБА_1 на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 28 липня 2021 року, -

                                         В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, з базовою вищою освітою, працюючого охоронником ТОВ ОК «Інтергард», одружений, маючий на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі  17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 454 грн. 00 коп.

Постановою суду першої інстанції ОСОБА_1   визнаний винним в тому, що 07 червня 2021 року о 23 год. 26 хв. в м. Бахмач, Чернігівської області по вул. Лєрмонтова керував транспортним засобом OPEL д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітке мовлення, поведінка, що не відповідає ситуації). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Не погоджуючись з вказаною постановою суду захисником   Шелудьком Є.В.  в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності була подана апеляційна скарга, в якій ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження по справі відносно ОСОБА_1 .
Вважає, що вказане рішення винесено з порушенням законодавства про адміністративні правопорушення, оскільки судом не було об`єктивно та в повному обсязі досліджено всі матеріали справи. 
Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що відповідальність за порушення п. 2.5 ПДР України настає за відмову водія пройти огляд на стан алкогольного спяніння, однак вважає, що як в письмових доказах, так і на відеозаписі не міститься підтверджуючих даних щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на перебування в стані сп`яніння. При цьому вважає, що ОСОБА_1 тричі продував прилад «Драгер», але з невідомих причин останній не спрацював. 
Стверджує, що працівниками поліції не було забезпечено ОСОБА_1 проходження огляду у встановленому законом порядку у медичному закладі. 
В свою чергу звертає увагу на те, що матеріалами справи не підтверджується саме керування ОСОБА_1 керування транспортним засобом, оскільки з відеоматеріалу не видно, що саме він сидів на водійському сидінні автомобіля. 
Також вважає, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені у його підзахисного, є лише суб`єктивними оціночними критеріями, що базуються на внутрішньому переконанні  працівників поліції, а не на фактичних доказах.
Зауважує, що з відеоматеріалу вбачається, що під час обшуку працівниками  поліції ОСОБА_1 , в нього не було виявлено ключів від автомобіля, а отже дана обставина є підтвердженням того, що останній не здійснював керування ним. 

ОСОБА_1 та його захисник, належним чином повідомлені про час розгляду справи, Однак, в апеляційний суд на розгляд справи вони не з`явились. Відповідно до вимог ст.294 ч. 6 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала апеляцію  не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали адміністративної справи апеляційний суд приходить до наступного висновку, що  подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Не зважаючи на заперечення вини як ОСОБА_1 , так і його захисника, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції щодо факту порушення п. 2.5 ПДР України, за яке передбачена відповідальність за ч. 1  ст. 130 КУпАП, що в даному випадку полягає у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому  законом порядку, вина  ОСОБА_1   у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується наявним в матеріалах справи доказами, зокрема:

- даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 472357 від 08 червня  2021  року, який є офіційним документом, що засвідчує факт вчинення правопорушення, та в якому міститься запис про те, що він з протоколом ознайомлений, та відмовляється від дачі письмових пояснень (а.с. 2);
- відомостями з рапорту поліцейського СРПП ВП №1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області  Задоя А.А., про те, що в ході патрулювання 07 червня 2021 року в складі ГРПП було виявлено транспортний засіб Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_2 , в ході перевірки було встановлено, що за кермом автомобіля знаходився ОСОБА_1 , під час спілкування з яким були виявлені ознаки алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідала ситуації (а.с. 4);  
- відеоматеріалом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, наявним у матеріалах справи та  дослідженим судом першої інстанції (а.с. 11).

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву. 

Наявним у справі про адміністративне правопорушення доказам  суд надав правильну оцінку та вірно встановив фактичні обставини справи щодо відмови особи, що притягується до адміністративної відповідальності від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння за наявності підозри знаходження особи в такому стані.

Судом апеляційної інстанції були перевірені доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення і визнані такими, що не знайшли свого фактичного підтвердження, оскільки проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду  особою, щодо якої порушується таке питання.

У зв`язку з викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 складений за фактом відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, а отже,  склад правопорушення в його діях є закінченим вже з моменту відмови від проходження обстеження у встановленому законодавством порядку.
Твердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 тричі продував прилад «Драгер» є таким що не заслуговує на увагу, виходячи з наступного.
Як вбачається з відеозапису з бодікамери поліцейського, ОСОБА_1 дійсно намагався продути прилад «Драгер», однак здійснював це не в такий спосіб, як було роз`яснено та продемонстровано йому працівником поліції, та який не дав жодного результату, що фактично вказує на те, що останній намагався уникнути від процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Посилання викладене в апеляційній скарзі на те, що відеоматеріал не може слугувати доказом по справі, оскільки він не є послідовним від початку зупинки транспортного засобу, не заслуговує на увагу, оскільки вказаний відеозапис було додано до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 472357 від 08 червня  2021  року, який складено уповноважено на те особою, а саме поліцейським СРПП ВП №1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Задоя А.А., а отже є лише одним із доказів, на підтвердження даних, викладених у протоколі складеному повноважною на те особою.

Крім того, на зазначеному відеозаписі міститься чітке відображення того, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку - ухилявся, тобто, своїми діями висловлював відмову.

Тому, в даному випадку, за допомогою відеофіксації працівники поліції виконали вимоги щодо здобуття доказів на підтвердження вини  ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого правопорушення.
При цьому, доводи сторони захисту з приводу того, що правопорушнику не було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння  у медичному закладі, є таким, що не заслуговує на увагу, оскільки відповідно роз. 1 п. 6  Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" (далі - Інструкція), затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України N 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держпродспоживстандартом, або лікарем закладу охорони здоров`я. 
Тобто, з вищенаведеного вбачається що вказана норма Інструкції носить альтеративний характер, оскільки передбачає проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в першу чергу за допомогою спеціального технічного приладу, а вже в разі незгоди особи проходити таким способом огляд, або в разі непогодження з результатами здобутими за допомогою приладу, дозволяє пройти огляд у встановленому законом порядку в медичному закладі. 
Як вбачається з дослідженого відеоматеріалу, ОСОБА_1 не порушував питання щодо проходження огляду в медичному закладі, і не міг ставити питання про недовіру результатам огляду за допомогою приладу «Драгер», оскільки ухилився від проходження огляду за його допомогою. 

Крім того, у відповідності до  Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1408/27853 від 10 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейські в присутності двох свідків складають протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
В даному випадку, проводячи безперервну відеозйомку, поліцейським при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , та інших адміністративних матеріалів, на підтвердження його вини, було в повному обсязі дотримано вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення.

Автор апеляційної скарги акцентував увагу суду на тому, що працівники поліції виявлені у його підзахисного ознаки алкогольного сп`яніння, спираючись на суб`єктивні оціночні критерії, що базуються на внутрішньому переконанні  лише працівників поліції, однак таке посилання не ґрунтується на нормах чинного законодавства, виходячи з того що в роз. 1 п. 2,3  Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" (далі - Інструкція), затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України N 1452/735 від 09.11.2015 року, працівники поліції наділені повноваженнями щодо пропозиції особі пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння якщо у нього виникли підстави вважати, що ця особа перебуває у такому стані. До ознак алкогольного сп`яніння віднесено: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. 

З протоколу про адміністративне правопорушення та доданому до нього відеоматеріалу вбачається, що працівниками поліції були озвучені   ОСОБА_1 , та занесені до протоколу, ті ознаки алкогольного сп`яніння останнього, які  як наслідок потягли за собою пропозицію щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а отже, жодних порушень з боку працівників поліції, на переконання суду апеляційної інстанції, в даному випадку не було. 

Щодо доводів сторони захисту з приводу того, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, то вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема відеозаписом погоні за автомобілем Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_2 , який спочатку втікав від працівників поліції, а потім зупинився на вул. Лермотова біля магазину в м. Бахмач, після чого водій вийшов з автомобіля та відійшов від нього, а також викладеними працівниками поліції на відеозапису детальною інформацією з приводу переслідування зазначеного автомобіля. 
Крім того, дослідуючи пояснення свідка ОСОБА_3 , які вона надала під час судового засідання в суді першої інстанції, з яких вбачається, що вона приїхала о 23 год. за чоловіком на вказане ним місце, однак його там не біло, і вона зачинивши машину пішла його шукати, апеляційний суд вважає їх такими, що не слід приймати до уваги, оскільки вони протирічать дослідженим матеріалам справи, та жодним чином не спростовують вину ОСОБА_1 .  

Твердження, викладене в апеляційній скарзі з приводу відсутності у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення та відсутності його вини, внаслідок того, що дане адміністративне правопорушення він не вчиняв, є таким, що не знайшло свого підтвердження під час перевірки доказів, які були предметом дослідження як  в суді першої інстанції, так і під час перегляду справи апеляційним судом.

Така позиція сторони захисту розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення. 

Порушень закону, що тягнуть скасування постанови суду, як про це йде мова в поданій апеляційній скарзі, при апеляційному розгляді справи не було встановлено.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.  

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -  

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  захисника адвоката Шелудька Є.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 28 липня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.  

Суддя	Г. А. Cалай