Справа № 466/2548/21                                Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б. 
Провадження № 33/811/724/21                 Доповідач: Урдюк Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю захисника – адвоката Гейшева О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2021 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, 

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17000 гривень в дохід держави, із позбавленням його права керування всіма видами транспортних засобів терміном на 1 рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 454 гривні.
Відповідно до постанови, 23 березня 2021 року о 06 год. 08 хв. ОСОБА_1 у м.Львові по вул. Шевченка, 124А керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820 № ARJL - 0257», результат огляду 0,41 ‰, чим порушив п. 2.9а ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 20 квітня 2021 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що суддею першої інстанції не взято до уваги, що працівники поліції не роз`яснили йому права і обов`язки щодо можливості пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, ввели його в оману, що в закладі охорони здоров`я тест на стан алкогольного сп`яніння проводиться за допомогою такого ж приладу, як і на місці складання протоколу, зазначили, що «кров на алкоголь зараз не здають», та що «лікар надасть такий самий прилад «Драгер» для проходження тесту, й не надали йому можливості скористатись правничою допомогою. 
Також ОСОБА_1 зазначає, що у приладі «Драгер» зазначена неправдива температура повітря 23.03.2021, зокрема вказано, що о 06 год. 24 хв. була температура +10 градусів Цельсія, коли згідно з даними Українського гідрометеорологічного центру температура повітря 23.03.2021 з 02 год. до 08 год. становила від -3 до -1 градусів Цельсія, що, на його думку, свідчить про некоректність роботи приладу та ставить під сумнів його результати. 
Заслухавши захисника особи, яка притягається до відповідальності, - адвоката Гейшева О.О. на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до задоволення.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як вбачається зі змісту оскарженої постанови цих вимог закону щодо повноти з`ясування усіх обставин справи суддя першої інстанції не дотримався.
Приймаючи рішення про визнання винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладення стягнення на ОСОБА_1 , суддя першої інстанції допустив неповноту і однобічність у дослідженні доказів по справі та не розкрив їх суті, не дав їм належної оцінки, а лише формально вказав про них.
Відповідно до п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі за текстом Інструкції), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Окрім цього, згідно з ч. 3, ч.5 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Як вбачається із відеозапису нагрудних камер працівників поліції (а.с.4), долученого до протоколу про адміністративне правопорушення від 23 березня 2021 року серії ААБ№105934 як на підтвердження обставин, викладених у ньому, ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820 № ARJL - 0257», результат якого показав 0,41 ‰, що підтверджується роздруківкою приладу (а.с.1). З вказаним позитивним результатом ОСОБА_1 не погодився, заперечуючи факт перебування у стані алкогольного сп`яніння. На запитання ОСОБА_1 , чи є у нього варіанти пройти додатковий огляд, здати кров, працівники поліції зазначили, що він може проїхати з ними до медичного закладу, однак згідно з вимогами чинного наказу МОЗ «кров зараз не здають» та що «лікар надасть такий самий прилад «Драгер» для проходження тесту.
Таким чином, як вбачається з відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, останні фактично висловили недоцільність проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, пояснюючи це використанням медичними працівниками аналогічного пристрою «Драгер» для встановлення стану сп`яніння, що не відповідає дійсності.
Суть огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я полягає не лише у проведенні огляду з використанням спеціальних технічних засобів, але й може полягати у відібранні медичним працівником в освідуваної особи біологічних зразків, якими можуть бути не лише кров, а й слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, огляд зовнішнього вигляду особи, наявність явних ознак алкогольного сп`яніння, її поведінка, стан свідомості, мовна здатність, рухова сфера, що у своїй сукупності дає змогу лікарю зробити висновок щодо факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння.
Ураховуючи те, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатом проведеного на місці зупинки транспортного засобу огляду за допомогою приладу «Драгер» та виявляв бажання пройти огляд в медичному закладі, працівники поліції своїми активними діями, а саме висловлюваннями переконали останнього про недоцільність проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я, чим фактично порушили вимоги Інструкції, відтак апеляційний суд вважає, що наявний в матеріалах справи результат огляду приладом «Драгер» не може визнаватися допустимим доказом.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.
З огляду на те, що в матеріалах справи не містяться жодного іншого належного й допустимого доказу на підтвердження поза розумним сумнівом факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та керування в такому стані транспортним засобом, всі сумніви щодо доведеності вини останнього тлумачаться на його користь.
Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Ураховуючи вищезазначене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю події та складу цього адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в  :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського 
апеляційного суду                                                          Т.М. Урдюк