УХВАЛА             
 
11 серпня 2021 року 
м. Київ
 
справа № 179/642/17
провадження № 61-11282св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Литвиненко І. В.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі: публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович,
 
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2019 року у складі судді Ковальчук Т. А. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 червня 2020 рокуу складі колегії суддів: Варенко О. П., Городничої В. С., Лаченкової О. В.,
 
у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича про визнання недійсним реєстраційного запису нотаріуса та повернення майна з незаконного володіння,
 
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів
 
В травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А. А. про визнання недійсним реєстраційного запису нотаріуса та повернення майна з незаконного володіння.
 
Позов мотивований тим, що 26 квітня 2007 року між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір про надання позивачу кредиту у розмірі 20 000,00 дол. США на забезпечення виконання якого того ж дня між ним та банком укладено договір іпотеки, предметом якого є належний йому житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
 
26 квітня 2007 року між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір про задоволення вимог іпотекодержателя, у зв`язку із посвідченням даного договору накладена заборона відчуження домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Позивач отримав від ПАТ КБ «ПриватБанк» повідомлення від 01 листопада 2007 року про відступлення вимог кредитора за кредитним договором ЗАТ «Акцент-Банк», який надалі є єдиним власником всіх прав вимоги.
 
02 листопада 2016 року приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А. А. зареєстрував за ПАТ КБ «ПриватБанк» (реєстраційний номер 19282621 ) право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Однак нотаріусом не враховано, що вказаний житловий будинок не може бути відчужений без його згоди відповідно до вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».
 
З огляду на зазначене, позивач просив суд визнати недійсним правочин № 19282621, визнати за ним право власності на приватний будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язати ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути йому зазначений будинок та скасувати державну реєстрацію права власності ПАТ КБ «ПриватБанк» на спірний будинок.
 
Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2019 року, яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 червня 2020 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.
 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
 
У касаційній скарзі, поданій у липні 2020 року до Верховного Суду,  ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі, витребувано її із Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області.
 
06 серпня 2021 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі суддів: Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Литвиненко І. В.
 
Позиція та висновки Верховного Суду
 
Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом  ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича про визнання недійсним реєстраційного запису нотаріуса та повернення майна з незаконного володіння призначити до судового розгляду.
 
Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                  А. І. Грушицький

                                                                                                             В. С. Висоцька

                                                                                                             І. В. Литвиненко