КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М           У К Р А Ї Н И
 
08 липня 2021 року                                                                        м. Київ
 
Унікальний номер справи № 2-910/10
 Апеляційне провадження № 22-ц/824/10156/2021
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:  головуючого - Левенця Б.Б.,
суддів - Мостової Г.І., Ратнікової В.М., 
за участю секретаря судового засідання - Осінчук Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 16 березня 2021 року, постановлену під головуванням судді Петренко Н.О., по справі за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про роз`яснення судового рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, -
 
в с т а н о в и в :
 
У грудні 2009 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому з урахуванням збільшення позовних вимог просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором від 11 серпня 2006 року у розмірі 15499,51 доларів США, яка складається із заборгованості по кредиту (поточної та простроченої) - 13455,32 доларів США, заборгованості зі сплати відсотків - 1920,41 доларів США, а також 15591,86 грн. штрафних санкцій, з яких 9270,91 грн. - пеня, нарахована на суму прострочених відсотків та кредиту за користування кредитом за період з 11 січня 2007 року по 15 березня 2010 року, 6320,95 грн. - штраф за невиконання п. 3.4. договору застави щодо обов`язку страхування заставленого майна. Також позивач просив у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави - автомобіль «Ford Focus C-Max, 2006 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві та належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 10 серпня 2006 року (т. 1 а.с. 3-8, 85).
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 24 червня 2010 року вказаний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 15499 доларів США 51 цент, 15591 грн. 86 коп. штрафних санкцій, 1512 грн. 26 коп. судових витрат. Звернуто стягнення на заставлене майно за договором застави від 11 серпня 2006 року, укладеним між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 , а саме автомобіль «Ford Focus C-Max», 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , р.н. НОМЕР_1 , зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві та належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 10 серпня 2006 року в рахунок заборгованості за кредитним договором № 88-Ф/06 від 11 серпня 2006 року (т. 1 а.с. 133-137).
У лютому 2021 року позивач звернувся до суду із заявою про роз`яснення рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 червня 2010 року, а саме щодо можливості окремого виконання абзацу другого резолютивної частини рішення: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 15499 доларів США 51 цент, 15591 грн. 86 коп. штрафних санкцій, 1512 грн. 26 коп. судових витрат». 
В обґрунтування заяви зазначав, що на підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист по справі № 2-910/10. 14 лютого 2019 року ДП «Сетам» проведено електронні торги з реалізації транспортного засобу, а саме автомобіля «Ford Focus C-Max», 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , р.н. НОМЕР_1 , зареєстрованого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, що належав на праві власності боржнику ОСОБА_1 згідно з актом про реалізацію транспортного засобу-предмета застави. 04 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Корольовим М.А. винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання керуючись п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавчий документ передбачає тільки звернення стягнення на транспортний засіб, який вже реалізований 19 лютого 2019 року. Проте позивач вважає, що суд ухвалюючи рішення передбачив те, що заборгованість з відповідача може бути стягнута, як в загальному порядку (абзац 2 резолютивної частини рішення), так і шляхом звернення стягнення на предмет застави (абзац 3 резолютивної частини заочного рішення). Водночас приватний виконавець вважає, що рішенням передбачено тільки стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави, що призводить до різного тлумачення рішення суду приватним виконавцем та стягувачем, що має наслідком неможливість повного виконання рішення суду (т. 2 а.с. 23-26).
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 16 березня 2021 року у задоволенні заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» про роз`яснення рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 червня 2010 року відмовлено (а.с. 49).
Не погодившись з ухвалою суду, 21 травня 2021 року представник ПАТ АБ «Укргазбанк» Слісаренко Л.Л. звернулася до суду з апеляційною скаргою, у якій просила ухвалу скасувати та направити справу для розгляду по суті до суду першої інстанції (а.с. 53-67).
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що рішенням суду було задоволено дві окремі позовні вимоги позивача: про стягнення боргу та про звернення стягнення на предмет застави. Судом було задоволено обидві ці вимоги, проте виконано лише одну в частині звернення стягнення на предмет застави, оскільки в частині стягнення заборгованості рішення суду для приватного виконавця є незрозумілим. Фактично таке непорозуміння призводить до перетворення основного зобов`язання банку на забезпечувальне та свідчить про існування кількох тлумачень рішення суду. Враховуючи вказане, ПАТ АБ «Укргазбанк» позбавлений можливості виконати обов`язкове до виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості з боржника.
 
Особи, які беруть участь у справі, до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені повідомленнями на зазначені ними адреси електронної пошти із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень, тобто належним чином, про що у справі є докази  (а.с. 74-76).
Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.
Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», № 26976/06).
Зважаючи на вимоги ч.ч. 9, 11 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.
 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
 
Відмовляючи у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду є зрозумілим та таким, що не припускає різного тлумачення, ним вирішено всі позовні вимоги та всі питання, пов`язані із розглядом даного спору.
Колегія суддів погодилась з таким висновком суду виходячи з наступного.
 
Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 24 червня 2010 року вказаний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 15499 доларів США 51 цент, 15591 грн. 86 коп. штрафних санкцій, 1512 грн. 26 коп. судових витрат. Звернуто стягнення на заставлене майно за договором застави від 11 серпня 2006 року, укладеним між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 , а саме автомобіль «Ford Focus C-Max», 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , р.н. НОМЕР_1 , зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві та належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 10 серпня 2006 року в рахунок заборгованості за кредитним договором № 88-Ф/06 від 11 серпня 2006 року (т. 1 а.с. 133-137).
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 06 квітня 2011 року рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 червня 2010 року залишено без змін (т. 1 а.с. 243-248).
14 листопада 2011 року було видано виконавчий лист № 2-910/10 на виконання рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 червня 2010 року (т. 2 а.с. 1, 27).
Відповідно до акта приватного виконавця про реалізацію транспортного засобу від 27 лютого 2019 року було реалізованого автомобіль «Ford Focus C-Max», 2006 року випуску, № НОМЕР_4 , р.н. НОМЕР_1 , зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві та належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 10 серпня 2006 року (т. 2 а.с. 30).
Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. від 15 грудня 2020 року було повернуто стягувачу ПАТ АБ «Укргазбанк» виконавчий лист № 2-910/10, виданий 14 листопада 2011 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (до офісу приватного виконавця надійшла заява про повернення виконавчого документа стягувачу. Авансовий внесок повернено стягувачу. Стягнуто - 82 864,80 грн., залишок - 364 660,71 грн.)/т.2 а.с.10/.
04 лютого 2021 року повідомленням приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольовим М.А. розглянувши заяву щодо примусового виконання було  повернуто стягувачу без прийняття виконавчий лист № 2-910/10, виданий 14 листопада 2011 року до виконання на підставі п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Приватним виконавцем, роз`яснено, що рішення може бути оскаржене у порядку та строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження» (т. 2 а.с. 31).
 
За змістом ч. 1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.
Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання (ч. 2 ст. 271 ЦПК України).
Зі змісту зазначеної статті вбачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Таким чином, приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.
Роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.
Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.
Враховуючи викладене, колегія суддів погодилася з тим, що рішення суду, зокрема резолютивна частина, є чітким за змістом, зрозумілим, оскільки не містить жодних положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо його розуміння, в мотивувальній частині рішення чітко викладені норми законодавчих актів, на підставі яких суд дійшов таких висновків по цивільній справі, дане рішення не допускає подвійного тлумачення, а тому підстав для його роз`яснення у суду не було.
Вимоги заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» про роз`яснення рішення, а саме щодо можливості окремого виконання абзацу другого резолютивної частини рішення: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 15499 доларів США 51 цент, 15591 грн. 86 коп. штрафних санкцій, 1512 грн. 26 коп. судових витрат», фактично пов`язані з виконанням рішення суду та визначенням способу та порядку його виконання, що виходить за межі повноважень суду при роз`ясненні судового рішення.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що порушені заявником питання не стосуються обставин, за яких судове рішення може бути роз`яснено, а доводи апелянта не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції про відмову у роз`ясненні рішення.
Отже, оскільки ухвалу постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її скасування.
Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апелянта цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила. 
 
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

             п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» - залишити без задоволення. 
Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 16 березня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.
Дата складання повного судового рішення - 09 липня 2021 року.

Судді Київського апеляційного суду:                                          Б.Б. Левенець

                                                                                                          Г.І. Мостова

В.М. Ратнікова