ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 361/1783/17                                        Суддя (судді) першої інстанції: Петришин Н.М.  

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2021 року                                                                      м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого - судді Земляної Г. В.
суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2021 року про накладення штрафу
у справі № 361/1783/17
за позовом  ОСОБА_1 
до Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області 
(правонаступник Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області)
про визнання рішень, дій та бездіяльності протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області (далі - відповідач) про визнання рішень, дій та бездіяльності протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди.
Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2017 року, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року, адміністративний позов було задоволено частково: 
- зобов`язано Броварське ОУПФУ Київської області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 16.12.2016 із забезпеченням йому права бути присутнім при розгляді його заяви шляхом повідомлення про час і місце її розгляду; 
- зобов`язано Броварське ОУПФУ Київської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.10.2016 про переведення на пенсію за віком у зв`язку з досягненням пенсійного віку, встановленого для інвалідів війни, і як постраждалому від Чорнобильської катастрофи ІІІ категорії, та за результатами розгляду такої заяви прийняти обґрунтоване рішення з наданням детального розрахунку розміру пенсії за віком, на яку мав би право ОСОБА_1 у разі переведення його на такий вид пенсії.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року залишено без змін постанову Броварського міськрайонного суду від 22.06.2017 року.
Зазначені рішення судів першої та апеляційної інстанції постановою Верховного Суду від 01 листопада 2018 року залишено без змін.
Так, вперше 26 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою, в якій просив зобов`язати Броварське ОУПФУ в Київській області надати звіт про виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2017 року у справі № 361/1783/17, що набрало законної сили 12.09.2017 року, та з урахуванням наданого відповідачем звіту, накласти на нього штраф.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2020 року в задоволенні зазначеної заяви позивача було відмовлено.
Не погоджуючись з Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2020 року позивачем подано апеляційну скаргу до суду.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення, а ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2020 року - без змін.
ОСОБА_1 27 квітня 2021 звернувся (вдруге) до Броварського міськрайонного суду Київської області із заявою про встановстановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі №361/1783/17. Заява мотивована тим, що рішення Броварського міськрайонного суду Київської області у справі №361/1783/17 від 22 червня 2017 року, яке набрало законної сили 12.09.2017 року, відповідачем умисно не виконується. 
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі №361/1783/17 - відмовлено.
Так, ухвалюючи таке рішення, суд виходив з того, що судове рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2017 року у справі №361/1783/17 виконане в повному обсязі, тому відсутні підстави для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 25 травня 2021 року, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які судом першої інстанції не враховано, невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове, яким встановити судовий контроль за виконанням рішення суду. Крім того, апелянт зазначає, зазначив, що відповідачем рішення суду умисно не виконується, що відповідач умисно розглядає подану ним заяву всупереч його зверненню та рішенню суду відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення". Також послався на інші судові справи №№ 810/1109/18, 361/1495/16-а, в яких судами було задоволено його певні позовні вимоги та зобов`язано відповідача подати звіт про виконання судового рішення.
Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суду не повідомили. 
За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Частиною 4 статті 229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду, слід залишити без змін з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2017 року, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року, адміністративний позов було задоволено частково: зобов`язано Броварське ОУПФУ Київської області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 16.12.2016 із забезпеченням йому права бути присутнім при розгляді його заяви шляхом повідомлення про час і місце її розгляду; зобов`язано Броварське ОУПФУ Київської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.10.2016 про переведення на пенсію за віком у зв`язку з досягненням пенсійного віку, встановленого для інвалідів війни, і як постраждалому від Чорнобильської катастрофи ІІІ категорії, та за результатами розгляду такої заяви прийняти обґрунтоване рішення з наданням детального розрахунку розміру пенсії за віком, на яку мав би право ОСОБА_1 у разі переведення його на такий вид пенсії.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статей 129, 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 N 1402-VIII та статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Аналогічна норма закріплена в статті 370 КАС України, згідно з якою судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно із положеннями частин 1, 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому ст. 287 цього Кодексу (ч. 8 ст. 382 КАС України).
Отже, вищезазначеними нормами права передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.
Колегія суддів звертає увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Судом першої інстанції встановлено, а апелянтом не заперечується, що на виконання рішення суду в цій справі судом першої інстанції було видано два виконавчих листи від 07.12.2017, на підставі яких за заявою ОСОБА_1 були відкриті виконавчі провадження № 57406249 та № 57406091.
У межах вказаних виконавчих проваджень на відповідача як боржника було покладено наступні обов`язки: 
1) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.10.2016 про переведення на пенсію за віком у зв`язку з досягненням пенсійного віку, встановленого для інвалідів війни і як постраждалому від Чорнобильської катастрофи ІІІ категорії, та за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 прийняти обґрунтоване рішення, з наданням детального розрахунку розміру пенсії за віком, на яку мав би право ОСОБА_1 у разі переведення його на такий вид пенсії";
2) повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 16.12.2016р. з забезпеченням права бути присутнім при розгляді заяви шляхом повідомлення його про час і місце розгляду заяви".
Постановами державного виконавця від 15.02.2019 зазначені виконавчі провадження були закінчені відповідно пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України "Про виконавче провадження", тобто у зв`язку з виконанням боржником його обов`язків.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини 1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо оскарження вищезазначених постанов державного виконавця позивачем до суду.
Отже, станом на час звернення позивача із заявою 2021 році щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в цій справі таке рішення суду вже було виконано.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що за змістом постанови Верховного Суду від 23 червня 2020 року по справі N802/357/17-а, звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.
З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів доходить висновку, що в даному випадку судове рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2017 року у справі №361/1783/17 виконане в повному обсязі, тому відсутні підстави для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.
Суд першої інстанції звернув увагу, що ОСОБА_1 уже звертався із заявою про встановлення судового контролю, і за наслідками розгляду такої заяви ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання звіту про виконання рішення суду у справі №361/1783/17 та накладення штрафу на відповідача Броварське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Київській області - відмовлено. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2020 року залишено без змін ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2020 року.
Отже, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції приймаючи спірну ухвалу діяв у відповідності до вимог законодавства, а саме зазначивши, що встановлення судового контролю є правом суду, а не обов`язком. 
Твердження апелянта, які викладені ним у його скарзі та є аналогічними доводам його заяв, зокрема про те, що відповідачем рішення суду умисно не виконується, що відповідач умисно розглядає подану ним заяву всупереч його зверненню та рішенню суду відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення", а також посилання на інші судові справи, в яких судами було задоволено його певні позовні вимоги та зобов`язано відповідача подати звіт про виконання судового рішення, колегією суддів вважає необґрунтованими з огляду на вищевикладене.
Доводи апелянта про те, що судовими рішеннями в інших справах №361/7517/17, підтверджується невиконання відповідачем судового рішення в даній справі, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки остаточні судові рішення (за  результатами апеляційного перегляду) у вказаних справах ухвалені у 2018 році, а вищезазначені постанови державного виконавця у 2019, предмет спору в зазначених справах відрізняється в предмету судового розгляду в межах цієї справи і у судових рішенням по цим справам судами, зокрема, було встановлено факт ненадання відповідачем певних доказів (у тому числі, про результат розгляду заяви позивача), а не факт невиконання рішення суду у цій справі, як на тому наполягає апелянт.
Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 235, 242-244, 250, 254, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2021 року про відмову у встановленні судового контролю  - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя                                                                      Г. В. Земляна

Судді:                                                                                          Є. І. Мєзєнцев

                                                                                                    В. В. Файдюк