ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5364/21 Справа № 201/867/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Демидова С. О. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
        головуючого – Пищиди М.М.
        суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-
                                В С Т А Н О В И Л А:
       У січні 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.
       Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 06 вересня 2003 року. Від цього шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбні відносини з відповідачем припинені, з жовтня 2014 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. При цьому дитина має захворювання цукровий діабет 1 типу та потребує постійного лікування. Оскільки відповідач надавав нерегулярно матеріальну допомогу на утримання дитини, позивач вимушена звернутися до суду з відповідним позовом (а.с.1-3).
       Враховуючи вищевикладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (або у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн.), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з урахуванням стану здоров`я, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання даної позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.
       Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено частково.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 грн. щомісяця, починаючи стягнення з 25 січня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття. Визначено, що розмір аліментів щорічно підлягає індексації відповідно до закону на підставі ч. 2 ст. 184 СК України. Допущено негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.
       В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1197,5 грн щомісяця, починаючи стягнення з 25.01.2021 року та до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.
       Судом першої інстанції встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 06 вересня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська, за актовим записом № 824 (а.с.4).
       Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).
       На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Дитина проживає разом із позивачем та знаходяться на її утриманні.
       Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з відповідача аліменти на утримання дитини суд першої інстанції виходив з того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, у визначеному розмірі, дитині, яка її потребує.
       Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини. Проте, з висновком суду щодо визначеного розміру аліментів, який підлягає стягненню на користь позивача, колегія суддів не погоджується, з наступних підстав.
       Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
       Відповідно до ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789ХІІ (78912) та набула чинності для України27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
       Частинами 2,3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
       Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
       Адаптуючи названі міжнародні норми до законодавства України, в Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
       Як роз`яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
       Відповідно до ст. 141 СК України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини.
       Згідно зі ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина
       Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
       Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що аліменти повинні бути стягнуті з урахуванням прийняття участі в утриманні дитини обох батьків. Проте, при визначенні розміру аліментів, судом не враховано положень ст. 182 СК України.
       Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
       Згідно зі ст. 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Як передбачено ч. 4 ст. 81 ЦПК України, рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
       Судом першої інстанції не враховано, що обов`язок доведення доводів позовних вимог (розміру аліментів) лежить саме на позивачці. Позивач не надала суду належних та допустимих доказів, таких як довідка про розмір заробітної плати з місця роботи, довідка про доходи, що видається органами Державної фіскальної служби України тощо.
       Апелянтом до апеляційної скарги надано довідку про доходи, з якої вбачається, що він працює у ТОВ “ОК”Вікторія” на посаді менеджера. З наданої довідки вбачається, що ОСОБА_1 отримує 5000 — 6000 грн в міс. 
       Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»", прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить:: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень.
       Таким чином, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів не відповідає вимогам ст. 182 СК України.
       Суд апеляційної інстанції враховує обставини, що мають істотне значення.
       З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що необхідним і достатнім розміром аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дитини є 2000 грн щомісяця, який є не меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
       За таких обставин, рішення суду підлягає зміні шляхом зменшення розміру стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2 500 грн до 2000 грн щомісяця, який підлягає щорічно індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 25 січня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття.
       Визначений розмір аліментів є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України.
       На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — задовольнити частково.
       Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2021 року в частині розміру стягнутих аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - змінити, зменшивши розмір аліментів з 2 500 грн до 2000 грн щомісяця, який підлягає щорічно індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 25 січня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.
       Судді: