ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/17137/21                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Шевченко Н.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року                                                                                         м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача                                Файдюка В.В.
суддів:                                        Земляної Г.В.
                                                  Мєзєнцева Є.І.

при секретарі:                              Шепель О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 червня 2021 року у справі за позовною заявою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг до Товариства з обмеженою відповідальністю «Солар Енерджи» про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Солар Енерджи» про стягнення коштів на підставі постанови про накладення штрафу № 2664 від 23 грудня 2020 року.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 червня 2021 року вказаний адміністративний позов - повернуто позивачу на підставі п.8 ч.4 статті 169 КАС України.
Постановляючи таку ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що у розумінні п. 8 ч.4 статті 169 КАС України, настання події, з якою пов`язаний початок відліку строку звернення до суду суб`єктом владних повноважень з вимогою про стягнення коштів на підставі рішення, корелює з правом особи, на яку спрямована дія рішення, оскаржити його.
Оскільки постанова про стягнення штрафу датована 23 грудня 2020 року, шестимісячний строк на її оскарження спливає 23 червня 2021 року. Зважаючи на те, що позовну заяву направлено поштою 16 червня 2021 року, слід констатувати факт звернення позивача до закінчення строку, передбаченого ч.2 статті 122 КАС України, тому позовну заяву слід повернути.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг - звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Зазначив, що підставами для апеляційного оскарження є те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції прийняте з грубим порушенням норм процесуального права, зокрема, статей 122 та 169 КАС України.
Відповідно до ч.2 статті 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження). 
Згідно п.3 ч.1 статті 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: повернення заяви позивачеві (заявникові).
Керуючись вказаними нормами, суд призначив дану справу до розгляду в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, виходячи з наступного.
За змістом п. 8 ч. 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позовну заяву із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, подано суб`єктом владних повноважень до закінчення строку, визначеного частиною другою статті 122 цього Кодексу.
Абзацом 2 ч.2 статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Отже, позов подається до адміністративного суду в межах строку звернення, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України або іншими законами.
Наведене гарантує юридичну визначеність спірних публічно-правових відносин, стабільність функціонування суб`єктів владних повноважень, збереження доказів, дисциплінує учасників адміністративного процесу й унеможливлює зловживання процесуальними правами.
Додержання строків звернення до суду з адміністративним позовом є одним із забезпечувальних факторів реалізації права на звернення до суду, визначеного в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 55 Конституції України, ч.1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.
Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.
Таким чином, перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Так. згідно статті 19 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю.
За результатами перевірки складається акт у двох примірниках, який підписується членами комісії з перевірки.
У разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, санкції, передбаченої цим Законом.
Відповідно до положень статті 14 вказаного Закону, рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.
Статтею 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» передбачено, що за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, Регулятор може застосовувати санкції у вигляді:
1) застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень;
2) накладення штрафу;
3) зупинення дії ліцензії;
4) анулювання ліцензії.
Суб`єкти господарювання, на яких накладено штраф, зобов`язані сплатити його у 30- денний строк з дня одержання копії рішення про накладення штрафу, крім випадків, встановлених частиною п`ятою статті 13 цього Закону.
За кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі 1,5 відсотка суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Регулятора.
Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до Державного бюджету України.
Протягом п`яти робочих днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати Регулятору документи, що підтверджують сплату штрафу.
У разі відмови від сплати штрафу та пені їх примусове стягнення здійснюється на підставі відповідного рішення суду за позовом Регулятора, крім випадків, встановлених частиною п`ятою статті 13 цього Закону.
Так, постановою НКРЕКП від 23 грудня 2020 року № 2664 «Про накладення штрафу на ТОВ «Солар Енерджи» за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та здійснення заходів державного регулювання» (далі - Постанова № 2664) на ТОВ «Солар Енерджи» за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та здійснення заходів державного регулювання було накладено штраф у розмірі 85 000 грн.
Вказану постанову відповідачем отримано 04 січня 2021 року.
Отже, враховуючи вимоги статті 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», відповідач мав сплатити штраф до 03 лютого 2021 року включно.
Між тим, відповідач листом від 25 січня 2021 року № 25/1 звернувся до Регулятора з проханням відстрочити сплату штрафу.
Регулятор постановою НКРЕКП від 10 лютого 2021 року № 206 «Про відстрочення сплати штрафу, накладеного на ТОВ «Солар Енерджи» відстрочив сплату штрафу для відповідача до 01 квітня 2021 року.
Проте, зазначена сума штрафу відповідачем сплачена не була, документи, що підтверджують сплату штрафу до НКРЕКП на момент подачі позову до Регулятора не надходили, тобто у позивача з`явилось право, передбачене Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», на звернення до адміністративного суду.
З аналізу вказаних вище норм Закону № 1540-VIII вбачається, що перебіг тримісячного строку звернення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг до суду із позовом про стягнення суми штрафу, визначеного відповідною постановою НКРЕКП, та пені за невиконання та/або несвоєчасне виконання постанови про накладення штрафу, починається після спливу 30-денного строку з дня одержання суб`єктом господарювання копії відповідного рішення Регулятора.
Помилкове тлумачення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме ч.2 статті 122 КАС України в частині початку відліку строку звернення до суду з позовом про стягнення суми, яке ґрунтується на рішенні суб`єкта владних повноважень, а також незастосування положень абз.2 ч.3 статті 5, ч.5 статті 22 Закону № 1540-VIII, призвело до безпідставного повернення позовної заяви Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на підставі п. 8 ч.4 статті 169 КАС України.
Наведене узгоджується в позицією, викладеною Верховним Судом у справі №640/29683/20.
Таким чином, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 червня 2021 року безпідставно, з грубим порушенням норм процесуального права, було повернуто позов НКРЕКП.
Відтак, оскільки у НКРЕКП були законні підстави для звернення до адміністративного позову у тримісячний строк з дня виникнення таких підстав, то судом першої інстанції передчасно було повернуто позовну заяву, що суперечить завданням адміністративного судочинства, визначеним у ч.1 статті 2 КАС України, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасування, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги позивача спростовують висновки, покладені в основу рішення суду першої інстанції, прийнятого з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до статті 320 КАС України - підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. ст. 312, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг - задовольнити.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 червня 2021 року - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Повний текст рішення виготовлено 07 вересня 2021 року.

  Суддя-доповідач:                                                                      В.В. Файдюк
                     
                     Судді:                                                                       Г.В. Земляна

                                                                                                    Є.І. Мєзєнцев