Справа № 344/7943/21 
Провадження № 33/4808/441/21 
Категорія ст.124 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В. 
Суддя-доповідач Васильєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,
за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 
потерпілого ОСОБА_2 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 червня 2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , громадянку України,
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців., а також стягнуто судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.,-

                                                      в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що 05 березня 2021 року о 16год. 20хв. на  регульованому перехресті вул. Івасюка - вул. Хоткевича в м. Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом RENAULT KOLEOS номерний знак НОМЕР_1 , не була уважна та під час виконання маневру повороту ліворуч не надала переваги в русі транспортному засобу Опель Вектра номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався назустріч прямо, внаслідок чого трапилось зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Також водій ОСОБА_2 та пасажир ОСОБА_3 отримали легкі тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 2.3б, 10.1, 16.13 ПДР України та вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова суду підлягає зміні в частині накладення стягнення.
Зазначає, що при накладенні стягнення судом було порушено норми матеріального і процесуального права, у зв`язку із чим постанова суду підлягає зміні.
Вказує на те, що суд, маючи можливість обрати альтернативне стягнення, вирішив застосувати до неї найбільш суворіше стягнення, пов`язане із позбавленням права  керування транспортними засобами.
Вказує на те, що суд не врахував, що вона повністю визнала вину, щиро розкаялась у вчиненому, повністю відшкодувала матеріальні і моральні збитки, потерпілі не мають до неї жодних претензій, ступінь її вини, те, що її батько хворіє цукровим діабетом 2 типу середнього ступеня важкості та разом із матір`ю будучи особами похилого віку проживають за адресою м. Підгайці Тернопільської області, а тому для надання допомоги своїм батькам з метою доставки медикаментів та продуктів харчування, вона використовує власний автомобіль.
Окрім того, апелянт вказує на те, що вона займається підприємницькою діяльністю і використовує також автомобіль для доставки товару та прибуття до місця роботи.
Просить змінити  призначене покарання та застосувати до неї покарання у виді штрафу.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши та дослідивши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Апеляційний суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на те, що судова практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  (справа  "Гурепка проти України")
При цьому, позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом як кримінально-правова санкція, оскільки «“право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.»
Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що судове рішення повинно бути ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.
Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за обставин вказаних у постанові, ґрунтується на досліджених судом доказах та в апеляції не оспорюється.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що  в своїй апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП повністю  визнала та не заперечувала проти правильності встановлених судом першої інстанції обставин правопорушення та його правової кваліфікації. Однак, вважає, що обране стосовно неї стягнення є занадто суворим і не відповідає вимогам закону.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Виходячи із змісту постанови, суд зазначив, що обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.
При накладенні стягнення судом першої інстанції було враховано характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення, його наслідки, зокрема отримання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - легких тілесних ушкоджень, ставлення винної до вчиненого правопорушення, а тому суд вважав, що для попередження вчинення правопорушень в майбутньому на ОСОБА_1   слід накласти адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на мінімальний строк..
При розгляді справи в апеляційній інстанції встановлено, що ОСОБА_1 в суді першої інстанції вину визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому.
Апеляційний суд враховує, що зі змісту наданої ОСОБА_1 заяви, потерпілий ОСОБА_2 претензій до неї не має, оскільки остання в повному обсязі відшкодувала матеріальну та моральну шкоду.
В судовому засіданні апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_2 підтвердив факт відшкодування  ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди і не заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Апеляційний суд вважає, що щире каяття ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення та добровільне відшкодування заподіяної шкоди у відповідності до вимог ст.34 КУпАП необхідно вважати  обставинами, які пом`якшують відповідальність.
Разом з тим, наявність вищевказаних пом`якшуючих обставин у сукупності з іншими обставинами справи не свідчить про несправедливість обраного судом першої інстанції стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що для попередження вчинення правопорушень в майбутньому на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами на мінімальний строк.
Відповідно до ч.2 ст.30, ч.2 ст.33 КУпАП, позбавлення наданого громадянину права керування транспортними засобами застосовується за грубе, повторне чи систематичне порушення порядку користування цим правом.
Рішення суду про накладення адміністративного стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами у постанові суду вмотивовано належним чином і відповідно до встановленого судом першої інстанції обставин правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 допустила грубе порушення ПДР України, оскільки не була уважна та під час виконання маневру повороту ліворуч не надала переваги в русі транспортному засобу Опель Вектра номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався назустріч прямо, внаслідок чого трапилось зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій ОСОБА_2 та пасажир ОСОБА_3 отримали легкі тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 2.3б, 10.1, 16.13 ПДР України та вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
  Таким чином , ОСОБА_1 вчинила грубе порушення ПДР України, яке пов`язано із виїздом на смугу зустрічного руху та є вкрай небезпечним. 
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення керування транспортними засобами на строк 6 місяців є законним та справедливим.
При цьому, апеляційний суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , її  сімейний та майновий стан, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують відповідальність.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що санкцією ст. 124 КУпАП передбачено накладення на водіїв стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Суд першої інстанції, враховуючи особу правопорушника та характер вчиненого правопорушення, обґрунтовано  наклав на нього адміністративне стягнення у  межах санкції ст.124 КУпАП у виді позбавлення права на керування транспортними засобами на мінімальний строк – 6 місяців.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни судового рішення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-
            
                                                    п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 червня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                                             О.П. Васильєв