ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/4127/21	Головуючий у 1-й інстанції Вийванко О.М. 	
Провадження № 33/817/345/21 	Доповідач - Коструба Г.І.	
Категорія - ч. 1  ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І., розглянувши 29 червня 2021 р. в м. Тернополі з участю представника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, — адвоката Дрозди В. П., адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Руанда, проживаючого в АДРЕСА_1 , 
В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. 
Згідно з постановою суду першої інстанції 27.02.2021 о 03 год. 12 хв. в м. Тернополі по вул. Збаразька, 35 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Insignia», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці; порушення координації рухів. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест 6810» та огляду в медичному закладі водій категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати, закривши провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП.
Зокрема посилається на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право подавати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до нього, а також викласти мотиви відмови від його підписання. Також при складенні протоколу особі, яка притягується до відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі. Проте, всупереч даним нормам закону йому не було роз`яснено права та обов`язки.
Звертає увагу на те, що пояснення свідка ОСОБА_2 , які покладені судом першої інстанції в основу рішення, не можуть бути належними доказами по справі, оскільки остання є працівником поліції та немає відповідної кваліфікації та освіти, щоб бути перекладачем.
Наголошує на тому, що показання ОСОБА_2 не відповідають дійсності, оскільки вона не роз`яснила права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, зокрема давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватись юридичною допомогою адвоката. Внаслідок чого було порушено його право на захист.
Вказує, що він не відмовлявся від пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора “Драгер”, оскільки йому не пропонували пройти такий огляд. Не надходило такої пропозиції від ОСОБА_2 , яка виступала в ролі перекладача.
Зазначає, що всупереч нормам КУпАП суд першої інстанції взяв до уваги письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в яких відсутні відомості про документи, на основі яких встановлено їх особу.
Звертає увагу на порушення принципу безпосередності дослідження доказів, так як дані свідки не були допитані в судовому засіданні.
Посилається на те, що станом на 27 лютого 2021 року, тобто на час вчинення адміністративного правопорушення, статтею 130 КУпАП була передбачена відповідальність лише за керування річковими, морськими або маломірними судами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 — адвоката Дрозди В. П., який просив апеляційну скаргу задовольнити з наведених в ній підстав, прихожу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
У розумінні положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення. 
При цьому ст. 7 КУпАП визначає, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, в провадженні у справі про адміністративне правопорушення мають бути забезпечені права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі право користуватись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватись послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження. 
Відповідно до п. 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України №1376 від 06 листопада 2015 року, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його. У разі, якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача. 
Згідно із параграфом 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право кожного обвинуваченого на переклад мовою, якою володіє особа, розглядається як невід`ємна складова права на захист.
Європейський Суд з прав людини має сталу практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: «В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст.6-3, підпункт (е), означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права» (Справа “Шабельник проти України”, рішення від 19 лютого 2009 року).
Відомостей про те, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення та інших адміністративних матеріалів ОСОБА_1 , який є громадянином Республіки Руанда, розуміє українську мову, та послуг перекладача не потребує, матеріали не містять.
З огляду на вищевикладене є достатні підстави вважати, що працівниками поліції, якими було складено протокол відносно ОСОБА_1 та інші процесуальні документи у справі про адміністративне правопорушення, істотно порушено та обмежено процесуальні права останнього, в тому числі право на захист. 
Зокрема, не виконано вимог щодо залучення перекладача під час складення протоколу та не було належним чином роз`яснено його права та обов`язки, в тому числі гарантоване право користуватись юридичною допомогою захисника та інші права, що передбачені ст. 268 КУпАП.
Крім цього, відповідно до ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках і в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, один з яких вручається останній.
Однак, матеріали справи не містять відомостей того, що копія протоколу та процесуальні права надані працівниками поліції ОСОБА_1 в перекладі на англійську чи іншу мови, які він розуміє.
При цьому є хибним висновок суду першої інстанції, що посилання ОСОБА_1 на те, що йому не було роз`яснено його права та обов`язки, і він не розумів вимоги працівників поліції про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, спростовується відеозаписом з місця події та показаннями свідка ОСОБА_2 , яка роз`яснила йому права та обов`язки та пояснила необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного пристрою та в медичному закладі, - оскільки ОСОБА_2 являється працівником поліції та не є особою, яка уповноважена здійснювати переклад.
За змістом ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи суддя повинен перевірити правильність складання протоколу про адміністративне правопорушення. 
Проте, судом першої інстанції зазначені вимоги не дотримані та залишена поза увагою невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону з огляду на істотні порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допущені під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
У розумінні ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення. Тому без усунення зазначених вище недоліків протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи є неможливим.
За викладених обставин постанова суду першої інстанції, яка містить висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення апеляційним судом. 
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Зазначене порушення права на захист, яке виразилося у відсутності перекладача для ОСОБА_1 під час оформлення поліцейськими протоколу, не узгоджуються зі змістом вимог ст. 256 та ч. 1 ст. 257 КУпАП, відповідно до яких питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій. 
Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України. 
Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутності перекладача є грубим порушенням права на захист особи у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
За таких обставин з урахуванням наведеного апеляційна скарга ОСОБА_1 , підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2021 року скасувати.
Провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського
апеляційного суду Г. І. Коструба