Ухвала 
 
20 липня 2021 року
м. Київ
 
справа № 167/1058/20
провадження № 61-7204 св 21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., 
Коломієць Г. В., 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання незаконним звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою  ОСОБА_1  на додаткову постанову Волинського апеляційного суду у складі колегії суддів: Осіпука В. В., Данилюк В. А., Федонюк С. Ю. від 12 квітня 2021 року, за касаційною скаргою представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - адвоката Смоленського Дмитра Петровича, на рішення Рожищенського районного суду Волинської області у складі судді Требика В. Б. від 20 листопада 
2020 року та постанову Волинського апеляційного суду у складі колегії суддів: Осіпука В. В., Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю. від 30 березня 2021 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області 
від 20 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 2 статті 41 КЗпП України відповідно до наказу від 28 лютого 2020 року № 8 «Про припинення трудового договору № 03541300487 від 01 липня 2013 року». Поновлено ОСОБА_1 на посаді менеджера зі збуту у фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_2 . Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 38 740,52 грн з утриманням із цієї суми загальнообов`язкових платежів (податків) відповідно до закону. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди. У решті позовних вимог відмовлено. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах платежу за один місяць в розмірі 4 470,06 грн. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 у дохід держави 2 606,48 грн судового збору.
Додатковим рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 14 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат задоволено частково. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. В решті вимог заяви ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Волинського апеляційного суду від 30 березня 2021 року апеляційну скаргу представника ФОП ОСОБА_2 - Смоленського Д. П. , залишено без задоволення. Рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 20 листопада 2020 року залишено без змін.
Постановою Волинського апеляційного суду від 30 березня 2021 року апеляційну скаргу представника ФОП ОСОБА_2 - Смоленського Д. П. , залишено без задоволення. Додаткове рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 14 грудня 2020 року залишено без змін.
Додатковою постановою Волинського апеляційного суду від 12 квітня 
2021 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.
У квітні 2021 року  ОСОБА_1  звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на додаткову постанову Волинського апеляційного суду 
від 12 квітня 2021 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення, яким її заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити у повному обсязі.
Також, у квітні 2021 року представник ФОП ОСОБА_2 - адвокат 
Смоленський Д. П., звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою 
на рішення Рожищенського районного суду Волинської області 
від 20 листопада 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду 
від 30 березня 2021 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
В обґрунтування підстав касаційного оскарження додаткової постанови Волинського апеляційного суду від 12 квітня 2021 року  ОСОБА_1  посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
В обґрунтування підстав касаційного оскарження рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 20 листопада 2020 року та постанови Волинського апеляційного суду від 30 березня 2021 року представник ФОП ОСОБА_2 - адвокат Смоленський Д. П., посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права 
у подібних правовідносинах. Крім того, зазначає, що судами попередніх інстанцій необґрунтовано відхилено клопотання про виклик свідків, яке має значення для правильного вирішення справи (пункти 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, 
що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційних скарг викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом 
не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься 
в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто 
не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, 
що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України,
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання незаконним звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою 
ОСОБА_1 на додаткову постанову Волинського апеляційного суду від 12 квітня 2021 року, за касаційною скаргою представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - адвоката Смоленського Дмитра Петровича, на рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 20 листопада 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 30 березня 2021 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному                   веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           Д. Д. Луспеник
Б. І. Гулько
Г. В. Коломієць