П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

27 липня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/3598/20	
Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Управління Державної казначейської служби України у м. Миколаєві Миколаївської області, Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, про стягнення одноразової грошової допомоги,-

В С Т А Н О В И В:
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Держави України в особі Управління Державної казначейської служби України у м. Миколаєві Миколаївської області, Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, в якому просив стягнути майнову шкоду в розмірі 17150,00 грн. (недоотриманої у 2017, 2018, 2019 роках щорічної до 5 травня разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій), завданої Законом України, який було визнано неконституційним.
В обґрунтування позову було зазначено, що позивач перебуває на обліку як учасник бойових дій з 2017 року та має право на отримання одноразової грошової допомоги до 5 травня у відповідності до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Проте, грошову допомогу за 2017-2019 роки йому виплачено в неповному розмірі. Майнова шкода, завдана позивачу Законом України, який було визнано неконституційним, полягає в недоотриманому доході в розмірі 17150,00 грн..
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти по справі нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
З матеріалів справи вбачається, що позивач є учасником бойових дій та відповідно до ч.5 ст.12 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» отримує щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій.
Щорічно позивач отримує разову грошову допомогу до 5 травня в таких розмірах: за 2017 рік - 1200,00 грн., за 2018 рік - 1265,00 грн., за 2019 рік - 1295,00 грн..
15.06.2020 року позивач звертався до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради із заявою про донарахування та доплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі 6800,00 грн..
Докази того, що позивач звертався до відповідача 2 за виплатою недоплаченої частини щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2017-2019 роки в матеріалах справи відсутні.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком виникло лише за 2020 рік.
Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року №367) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Підпунктом «б» пп.1 п.20 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107 частину 5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладено в такій редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».
Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення п.20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107.
Статтею 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.
Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набув чинності 01.01.2015 року, розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено п.26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Розміри щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за спірний період, а саме за 2017-2019 роки встановлювалися постановами Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 року №223, від 14.03.2018 року №170 і від 20.03.2019 року №237 відповідно, прийнятими з урахуванням п.26 розділу VI «Прикінцевих та перехідних положень» Бюджетного кодексу України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів.
Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 року №3-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України, окреме положення п.26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У вказаному рішенні Конституційний Суд України прийшов до висновку, що встановлення зазначеним п.26 законодавчого регулювання відносин у сфері надання пільг ветеранам війни спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм Бюджетного кодексу України та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що суперечить принципу верховенства права, встановленому ст.8 Конституції України.
Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Отже, враховуючи наведені обставини та норми права, рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 року №3-р/2020 відновлено дію ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції Закону №367 саме з 28.02.2020 року.
Таким чином, щорічна разова грошова допомога до 5 травня учасникам бойових дій повинна виплачуватися в повному розмірі, а саме у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, лише починаючи з 2020 року, оскільки зазначені вище постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 року №223, від 14.03.2018 року №170 і від 20.03.2019 року №237, які були прийняті в період 2017-2019 роки з урахуванням п.26 розділу VI «Прикінцевих та перехідних положень» Бюджетного кодексу України, неконституційними не визнавалися.
Отже, право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком виникло у позивача лише за 2020 рік, який не є предметом розгляду в даній справі, а дії відповідачів в період 2017-2019 років відповідали діючому законодавству, щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2017-2019 роки позивачу виплачувалась у законодавчо встановленому розмірі.
За таких підстав, позовні вимоги задоволенню не підлягають, що вірно було встановлено судом першої інстанції.
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. 
За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Кравченко К.В.	
Судді	    	Джабурія О.В.    Вербицька Н. В.