П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 вересня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/8122/19	
Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Бойка А.В. та Єщенка О.В.,
при секретарі – Пальоній І.М., 
за участю: представника апелянта – Ричкова Максима Юрійовича та представника відповідача – Коротких Олени Миколаївни,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТФРУТ» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТФРУТ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРТФРУТ» (далі ТОВ) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі ГУДПС), в якому позивач просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУДПС від 19 грудня 2020 року №0009590501, №0009540501, №0009550501, №0009580501.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року позов залишено без задоволення.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, ТОВ подало апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та задовольнити позов повністю.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі направлень на перевірку, виданих ГУДПС від 28 жовтня 2019 року № 1038/05-01, № 1037/05-01, № 1036/05-01, № 1035/05-01, № 1031/05-01, № 1032/05-01, № 1349/05-01, № 1034/05-01, № 1033/05-01, згідно з пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України відповідно до плану-графіку проведення перевірок на 2019 рік та наказу ГУДПС від 17 жовтня 2019 року №915, була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 27 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року, валютного законодавства за період з 27 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 27 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року, іншого законодавства за період з 27 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.
За результатами перевірки складено акт від 22 листопада 2019 року №411/15-32-05-01/41098372.
Згідно акту перевірки ТОВ порушило, зокрема:
- п.44.1., п.44.2. ст.44., п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134., п.135.1. ст.135 Податкового кодексу України, абз.11 ст.1, п.2 ст.З, п.1, п.2, п.5 ст.9, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.5 П(С)БО 9 «Записи», п.5 П(С)БО 11 «Зобов`язання», затверджених наказом Міністерства Фінансів України від 30 січня 2000 №20 п.5, п.7, п.8, п.21 П(С)БО 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 29 листопада 1999 року №290, п.3.13. "Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності", затверджених наказом Міністерства Фінансів України від 28 березня 2013 року №433, в результаті чого занижено податок на прибуток всього на загальну суму 2427946 грн., в тому числі за 2017 рік на суму 945061 грн., за 2018 рік на суму 1482885 грн.;
- п.44.1., п.44.2. ст.44., п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134., п.135.1. ст.135 Податкового кодексу України, абз.11 ст.1, п.2 ст.З, п.1, п.2, п.5 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.5 П(С)БО 9 «Записи», п.5 П(С)БО 11 «Зобов`язання», затверджених наказом Міністерства Фінансів України від 30 січня 2000 №20, п.5, п.7, п.8, п.21 П(С)БО 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 29 листопада 1999 року №290, п.3.13. Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності, затверджених наказом Міністерства Фінансів України від 28 березня 2013 року №433, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування податком на прибуток всього на загальну суму - 19100 грн., в тому числі за 2018 рік на суму 19100 грн.;
- п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198, п.201.4, 201.7 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього на суму 2099941 грн., в тому числі за жовтень 2017 року на суму 760068 грн., за грудень 2017 року на суму 53353 грн., за січень 2018 року на суму 109449 грн., за лютий 2018р. на суму 203137 грн., за березень 2018 року на суму 571401 грн., за грудень 2018 року на суму 402533 грн.;
- п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198, п.201.4, 201.7 ст.201 Податкового кодексу України із змінами та доповненнями, в результаті чого завищено від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту в період, що перевірявся, на загальну суму - 1757 грн., у тому числі за грудень 2018 року у сумі 1757 грн.;
- п.п.168.1.2., п.п.168.1.4 п.168.1 ст.168, п.п.170.1.1, п.п.170.1.4, п.51.1 ст.51, п.п. «б» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями, порядку заповнення податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (1ДФ).
На підставі акту перевірки ГУДПС 19 грудня 2019 року складено:
- податкове повідомлення-рішення №0009580501, яким ТОВ збільшено суму грошового зобов`язання по податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 3034933,00 грн., в тому числі 2427946,00 грн. основного платежу та 606987,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій, застосованих за порушення п.44.1, п.44.2 ст.44., п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України;
- податкове повідомлення-рішення №0009550501, яким ТОВ збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість на загальну суму 2624926,00 грн., в тому числі 2099941 грн. 00 коп. основного платежу та 524985 грн. 00 коп. штрафних (фінансових) санкцій, застосованих за порушення п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198, п.201.4, 201.7 ст.201 Податкового кодексу України;
- податкове повідомлення-рішення №0009590501, яким ТОВ зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 19100 грн., за порушення п.44.1, п.44.2 ст.44., п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135. Податкового кодексу України;
- податкове повідомлення-рішення №0009540501, яким ТОВ зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1757 грн. за порушення п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198, п.201.4, 201,7 ст.201 Податкового кодексу України.
Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, ТОВ звернулось з даним позовом о суду.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ не утримує на балансі власне обладнання для заморозки та зберігання відповідних залишків яловичини, які утворилися станом на 30 червня 2018 та відповідно обліковуються на балансі підприємства станом на 31 грудня 2018 року на загальну суму - 2021449,76 грн., доказів на спростування вказаних обставин товариством не надано. Зазначено, що ТОВ не надано жодних пояснень щодо того, на яких умовах та на підставі яких первинних документів і з яким контрагентом були оформленні господарські операції щодо передачі, замороження та довгострокового зберігання залишків нереалізованої м`ясної продукції та напівфабрикатів, які обліковуються на підприємстві станом на 31 грудня 2018 року.
Суд вважав, що обсяги задекларованих операцій з купівлі-продажу товарів, різноманітність комплексу робіт і послуг, відсутність трудових ресурсів, відсутність складських приміщень, зміна номенклатури товару та відображення реалізації товарів (робіт, послуг), придбання які відсутнє або не підтверджується по ланцюгу постачання, вказує на маніпулювання звітністю та неможливість здійснення операцій, з постачання товарів від ТОВ «НОРДВІНС» та ТОВ «МЕГА ЕКСІМ РІТЕЙЛ».
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції вірними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.
Відповідно до ст.133.1.1 ПК України платниками податку - резидентами є суб`єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті.
Згідно ст.134.1.1 ПК України прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу (ст.135.1 ПК України).
Положеннями статті 137 ПК України встановлено, що податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.
Відповідальність за повноту утримання та своєчасність перерахування до бюджету податку, зазначеного в пункті 57.1-1 статті 57 та 141.4 статті 141 цього Кодексу, покладається на платників податку, які здійснюють відповідні виплати.
Крім того, положеннями статті 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою  пунктом 193.1  статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до  пункту 189.1  статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими  пунктом 201.11  статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Також, зі змісту статті 201 ПК України вбачається, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що за даними бухгалтерського обліку та фінансової звітності ТОВ за 2018 рік, на підприємстві обліковуються залишки нереалізованих запасів м`ясної продукції.
Також в ході проведення перевірки встановлено, що по рахункам 201, 202, 25, 26, 631, що ТОВ не проводило операції придбання сировини та напівфабрикатів у контрагентів-постачальників за період з 01 липня 2018 року по 31 грудня 2018 року.
Крім того, ТОВ не проводило операції з реалізації на адресу контрагентів-покупців готової продукції, а саме: блоків замороженого знежилованого м`яса яловичини, напівфабрикатів та іншої продукції за період з 01 липня 2018 по 31 грудня 2018.
На підставі даних бухгалтерського обліку по рахункам 201, 202, 25, 26, 631 перевіркою встановлено, що залишок сировини станом на 01 червня 2018 (останнього місяця коли платник проводив господарські операції з придбання, переробки, зберігання та реалізації готової продукції) складав всього у кількості - 22083,7 кг, загальною вартістю - 1069498,01 грн.
На підтвердження поставки даної продукції до перевірки надано договір поставки товару від 19 березня 2018 року №НВ0211, укладений між ТОВ та TOB "АРГОР", та первинні документи, які наведено в акті перевірки.
За період, що перевірявся, ТОВ укладено договір про надання послуг від 07 жовтня 2017 року № ФТ-02/10 з TOB «MIT ЛІДЕР», код ЄДРПОУ 40909932, згідно якого: TOB «MIT ЛІДЕР» надає ТОВ (Замовник) послуги по обвалювання, жилування, сортування, фасування, замороження та зберігання м`ясної продукції по замовленню Замовника.
На підтвердження послуг з переробки, які були придбані ТОВ протягом червня 2018 року, до перевірки надано договір про надання послуг від 07 жовтня 2017 №ФТ-02/10, укладений між ТОВ та TOB «MIT ЛІДЕР», код ЄДРПОУ 40909932, та первинні документи, які наведено в акті перевірки.
Такі ж самі залишки по асортименту, кількості та ціні обліковуються на рахунках бухгалтерського обліку станом на 31 грудня 2018.
Згідно Декларацій виробника м`ясної продукції, встановлено, що поставки усіх партій м`ясної продукції на адресу ТОВ здійснювалися у відповідності до технічних вимог Національного стандарту «М`ясо, яловичина та телятина в тушах, півтушах і четвертинах» - ДСТУ 6030:2008, який прийнято та якому надано чинності згідно наказу Держспоживстандарту України від 22 грудня 2008 року №485 з 01 квітня 2009 року.
Згідно ДСТУ 6030:2008 зберігання м`ясної продукції - яловичини різний категорій, класів та температурних режимів, протягом тривалого часу можливе тільки при наявності спеціального холодильного обладнання, відповідних санітарних та ветеринарних норм, наявність спеціального обладнання для встановлення допустимих показників безпеки м`ясної продукції, яка знаходиться на зберіганні та її періодичної перевірки.
Для кожного термічного стану м`яса (крім замороженого) передбачено свої максимальні строки зберігання у придатному для подальшого використання стані: від 12 діб до 20 діб. Тільки для яловичини в пів-тушах та четвертинах, телятина в тушах та пів-тушах замороженої допускається термін зберігання від 8 місяців до 18 місяців і більше.
Як видно з переліку м`ясної продукції, яка обліковувалася на рахунках 201 «Сировини і матеріали» та 25 «Напівфабрикати», із загального обсягу запасів у кількості 42551,30 кг тільки запаси у кількості 1604,0 кг є замороженими та відповідно могли б зберігатися в місцях зберігання терміном більше ніж 6 місяців, а саме за період з 01 липня 2018 по 31 грудня 2018 і більше. Запаси у кількості - 40977,3 кг не є замороженими та не придатні до зберігання терміном більш ніж 20 діб без додаткової термічної обробки (відповідного замороження) та наявності відповідного технологічного обладнання для подальшого їх зберігання.
В свою чергу, згідно матеріалів справи, весь технологічний процес виробництва готової продукції проводився на підприємстві із залученням до процесу переробки ТОВ «MIT ЛІДЕР», код 40909932, на підставі договору від 02 жовтня 2017 № ФТ-02/10 «Про надання послуг».
При цьому, за період з 01 липня 2018 по 31 грудня 2018, ТОВ «MIT ЛІДЕР» та ТОВ  не складалися та не підписувалися накладні на передачу м`ясної продукції, відповідно не складалися акти надання послуги з переробки або зберігання, у відповідності до п.3.5 договору від 02 жовтня 2017 №ФТ-02/10 та не проводилася оплата придбаних послуг зберігання замороженої продукції за період з 01 липня 2018 року по 31 грудня 2018 року у відповідності до п.3.6 договору від 02 жовтня 2017 №ФТ-02/10.
В свою чергу, ТОВ не утримує на балансі власне обладнання для заморозки та зберігання відповідних залишків яловичини, які утворилися станом на 30 червня 2018 та відповідно обліковуються на балансі підприємства станом на 31 грудня 2018 року на загальну суму 2021449,76 грн., доказів на спростування вказаних обставин позивачем не надано.
Також, під час судового засідання в суді апеляційної інстанції представником ТОВ на питання щодо можливості зберігання спірного товару, зокрема, в замороженому стані, не було надано жодних належних та достатніх пояснень, як і не було надано жодних доказів щодо можливої утилізації вказаної м`ясної продукції або її вибуття з власності ТОВ іншим шляхом.
Наведені обставини щодо відсутності (зокрема, не надання на пропозицію апеляційного суду) доказів вибуття спірного товару з господарського обороту ТОВ, що суперечить ч.1 ст.77 КАС України, за якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, в сукупності з відсутністю фактичної господарської (виробничої) спроможності ТОВ щодо зберігання м`ясних виробів в замороженому стані, свідчить про обґрунтованість висновків податкового органу щодо реалізації такого товару позивачем та правомірність донарахування відповідного податку.
Колегія суддів зазначає, що визначальними умовами формування платником податкового кредиту з ПДВ та витрат, окрім інших, є наявність належним чином оформлених первинних документів та зв`язок господарських операцій, на підтвердження яких складаються вказані первинні документи, з господарською діяльністю такого платника.
Суд зазначає, що у перевіряємому періоді ТОВ мало взаємовідносини з наступними суб`єктами господарювання, які виступали постачальниками товарно-матеріальних цінностей, а саме: ТОВ «НОРДВІНС», ТОВ «МЕТА ЕКСІМ РІТЕЙЛ».
Стосовно господарських правовідносин ТОВ з ТОВ «НОРДВІНС» суд зазначає, що позивачем було сформовано витрати у загальній сумі 4145000 грн., у тому числі за 2017 рік в сумі 975000 гри., за 2018 рік в сумі 3170000 грн. за видатковими накладними, отриманими від ТОВ «НОРДВІНС».
Відповідно до банківських виписок та оборотно-сальдової відомості по контрагенту ТОВ «НОРДВІНС», наданих ТОВ, за поставлені товарно-матеріальні цінності в перевіреному періоді перераховано грошових коштів на користь ТОВ «НОРДВІНС» всього в сумі 7676000,00 грн., в тому числі ПДВ - 1279333,33 грн.
Відповідно до договору від 08 червня 2018 року № 2018-08/06-3 з додатковою угодою від 08 червня 2018 №1, укладеного між ТОВ («Первісний боржник»), ТОВ «НОРДВІНС» («Новий боржник») та ТОВ «МЕТА ЕКСІМ РІТЕЙЛ» («Кредитор»), "Новий боржник" приймає на себе зобов`язання по сплаті боргу "Первісного боржника" перед "Кредитором" по договору від 02 жовтня 2017 року №02/10-2017/2 в розмірі 2702000 грн. в рахунок передоплати у сумі 2702000 грн., отриманої від "Первісного боржника" за договором поставки товару від 02 листопада 2017 року №НВ0211.
В свою чергу, договір поставки від 02 листопада 2017 року №НВ0211, укладений між ТОВ («Покупець») та ТОВ «НОРДВІНС» («Постачальник») не містить істотних умов, наявність яких передбачена Господарським та  Цивільним кодексами України, а саме: предмет, ціну та строк дії договору.
Крім того, декларації виробника (посвідчення про якість) від 02 листопада 2017 року б/н, від 03 листопада 2017 року б/н, від 13 лютого 2018 року б/н, від 23 лютого 2018 року б/н, від 31 березня 2018 року б/н, оформлені ТОВ «НОРДВ1НС», не містять відомостей щодо: дати та номеру експлуатаційного дозволу для потужностей (об`єктів) з виробництва, переробки або реалізації харчових продуктів, виданого посадовою особою державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів; реєстраційного номеру потужностей; дати та номеру експертного висновку державної лабораторії ветеринарної медицини; відомостей щодо вмісту за результатами досліджень токсичних елементів, мікротоксинів, радіологічних показників, пестицидів, антибіотиків.
Також, вказані декларації виробника (посвідчення про якість) не містять відбитків печаток (штампів) органу державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів відповідності продукції ветеринарно-санітарним вимогам та особистого підпису посадової особи вказаного органу.
Крім того, товарно-транспортні накладні від 02 листопада 2017 року №Р2, від 03 листопада 2017 року №Р4, від 13 лютого 2018 року №Р15, від 23 лютого 2018 року №Р27, від 31 березня 2018 року №Р31 не містять: ідентифікаційного коду перевізника; номеру посвідчення водія; відомостей щодо вантажно-розвантажувальних операцій. 
Крім того, відповідно до п.6.2. договору від 02 листопада 2017 року №НВ0211, вартість тари та пакування входить до ціни товару, але на підставі наданих документів не можливо визначити яким чином упакована та/або розфасована продукція. Також, договір поставки не містить вичерпної інформації щодо товарно-матеріальних цінностей, що мають бути поставлені за договором, тобто відсутній зміст та обсяг господарської операції.
Також, слід зазначити, що за умовами вказаного договору поставкам передують складання прас-листів та замовлень, наявність та складання яких з матеріалів справи не вбачається.
Стосовно правовідносин ТОВ з ТОВ «МЕТА ЕКСІМ РІТЕЙЛ», колегія суддів зазначає, що ТОВ сформовано витрати у цій частині у загальній сумі 7341238 грн., у тому числі за 2017 рік в сумі 4275338 грн., за 2018 рік в сумі 3065900 грн. за видатковими накладними, отриманими від ТОВ «МЕТА ЕКСІМ РІТЕЙЛ».
Відповідно до банківських виписок та оборотно-сальдової відомості по контрагенту ТОВ «МЕТА ЕКСІМ РІТЕЙЛ», наданих ТОВ, за поставлені товарно-матеріальні цінності в перевіреному періоді перераховано грошових коштів на користь ТОВ «МЕТА ЕКСІМ РІТЕЙЛ» всього в сумі 5825000,00 грн., в тому числі ПДВ - 970833,33 грн.
Відповідно до договору від 08 червня 2018 року № 2018-08/06-3 з додатковою угодою від 08 червня 2018 №1, укладеного між ТОВ («Первісний боржник»), ТОВ «НОРДВІНС» («Новий боржник») та ТОВ «МЕТА ЕКСІМ РІТЕЙЛ» («Кредитор»), "Новий боржник" приймає на себе зобов`язання по сплаті боргу "Первісного боржника" перед "Кредитором" по договору від 02 жовтня 2017 року №02/10-2017/2 в розмірі 2702000 грн. в рахунок передоплати у сумі 2702000 грн., отриманої від "Первісного боржника" за договором поставки товару від 02 листопада 2017 №НВ0211.
Відповідно до договору від 08 червня 2018 №2018-08/06-4, укладеного між ТОВ («Боржник»), ТОВ «МЕТА ЕКСІМ РІТЕЙЛ» («Первісний кредитор») та TOB «М`ЯСО УКРАЇНИ», код за ЄДРПОУ 41441674 («Новий кредитор»), "Первісний кредитор" переводить на "Нового кредитора" основний борг на загальну суму 282485,72 грн., що виникла на підставі основного договору.
В свою чергу, договір поставки від 02 жовтня 2017 року № 02/10-2017/2, укладений між ТОВ («Покупець») та ТОВ «МЕТА ЕКСІМ РІТЕЙЛ» («Постачальник»), в особі директора Желнарчука О.В., не містить істотних умов, наявність яких передбачена Господарським та  Цивільним кодексами України, а саме: предмет, ціну та строк дії договору.
Також, директором ТОВ не надано оригіналів декларацій виробника (посвідчення про якість).
При цьому, надані до перевірки ТОВ декларації виробника (посвідчення про якість), перелік яких наведено в додатку 7 до акту перевірки, оформлені ТОВ "МЕТА ЕКСІМ РІТЕЙЛ" не містять відомостей щодо: дати та номеру експлуатаційного дозволу для потужностей (об`єктів) з виробництва, переробки або реалізації харчових продуктів, виданий посадовою особою державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів; реєстраційного номеру потужностей; дати та номеру експертного висновку державної лабораторії ветеринарної медицини; відомостей щодо вмісту за результатами досліджень токсичних елементів, мікротоксинів радіологічних показників, пестицидів, антибіотиків.
Також, вказані декларації виробника (посвідчення про якість) не містять відбитків печаток (штампів) органу державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів відповідності продукції ветеринарно-санітарним вимогам та особистого підпису посадової особи вказаного органу.
Крім того, товарно-транспортні накладні від 02 жовтня 17 року № Р17, від 03 жовтня 17 року № Р18, від 04 жовтня 17 року № Р19, від 05 жовтня 17 року № Р20, від 09 жовтня 17 року № Р21, від 11 жовтня 17 рою Р22, від 13 жовтня 17 року № Р23, від 16 жовтня 17 року № Р32, від 17 жовтня 17 року № РЗЗ, від 18 жовтня 17 року № Р34, від 19 жовтня 17 року № Р36, від 20 жовтня 17 року № Р35, від 23 жовтня 17 року № Р72, від 24 жовтня 17 року № Р36, від 26 жовтня 17 року № Р37, від 30 жовтня 17 року № Р38, від 01 листопада 17 року № Р39, від 19 березня 18 року № Р2, від 06 квітня 18 року № Р9, від 26 квітня 18 року № Р15, не містять: ідентифікаційного коду перевізника; адреси вантажовідправника; номеру посвідчення водія; відомостей щодо вантажно-розвантажувальних операцій.
Також, накладні на придбання товарно-матеріальних цінностей, на підставі яких сформовані витрати періоду, що підлягали перевірці, не містять всіх обов`язкових, а також додаткових реквізитів, передбачених діючим законодавством, а саме: відсутні відомості щодо покупця товарів (адреса, код ЄДРПОУ, реквізити банківського рахунку), адреси складу з якого здійснюється відвантаження продукції, деякі накладні не містять посад осіб, що підписали документ, також відсутня інформація щодо довіреностей на підставі яких отримувався товар тощо.
Крім того, відповідно до п.6.2. договору від 02 жовтня 2017 року №02/10-2017/2 вартість тари пакування входить до ціни товару, але на підставі наданих документів не можливо визначити яким чи упакована та/або розфасована продукція.
Отже, обсяги задекларованих операцій з купівлі-продажу товарів, різноманітність комплексу робіт і послуг, відсутність трудових ресурсів, відсутність складських приміщень, зміна номенклатури товару та відображення реалізації товарів (робіт, послуг), придбання яких відсутнє або не підтверджується по ланцюгу постачання, вказує на неможливість здійснення операцій, з постачання ТОВ «НОРДВІНС» та ТОВ «МЕТА ЕКСЇМ РІТЕЙЛ» спірного товару на адресу ТОВ.
Таким чином, колегія суддів вважає, що перевіркою вірно встановлено завищення ТОВ задекларованих показників у показника рядку 2120 «Інші операційні доходи» звітів про фінансові результати (звіту про фінансовий результат) за формою №2-м по постачальникам ТОВ «НОРДВІНС» та ТОВ «МЕТА ЕКСЇМ РІТЕЙЛ».
Крім того, з урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ТОВ на порушення п.198.1  ст.198  , п.198.2, п.198.3 ст.198  ст.198  198.6. ст.198, п.201.4  ст.201, п.201.7 ст.201 ПК України, із змінами і доповненнями, завищено суму податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «НОРДВІНС» та ТОВ «МЕТА ЕКСЇМ РІТЕЙЛ».
Отже, приймаючи до уваги все вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19 грудня 2020 року №0009590501, №0009540501, №0009550501, №0009580501 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а вказані податкові повідомлення-рішення скасуванню.
Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо спірних правовідносин.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд апеляційної інстанції -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТФРУТ» - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 24 вересня 2021 року.

Головуючий суддя 	 	Федусик А.Г.	
Судді	    	Бойко А.В.    Єщенко О.В.