ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

02 вересня 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №585/1887/21 
Номер провадження 22-ц/816/1369/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Криворотенка В. І. 
з участю секретаря судового засідання – Назарової О.М., 
сторони справи: 
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідачі: Міністерство інфраструктури України, Акціонерне товариство «Укрпошта»,
третя особа – Роменська міська рада Сумської області,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 липня 2021 року в складі судді Євлах О.О., ухвалене в м. Ромни, 

                                                            в с т а н о в и в:

Позивач у липні 2021 року звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати передачу Міністерством інфраструктури України до статутного капіталу АТ «Укрпошта» житлового будинку з вбудованими нежитловим приміщенням, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 незаконною і зобов`язати Міністерство інфраструктури України передати житловий будинок з вбудованим нежитловим приміщенням, розташований за адресою: АДРЕСА_1 в комунальну власність Роменської міської ради Сумської області.
Свої вимоги мотивував тим, що зазначений будинок перебуває на балансі Роменського вузла поштового зв`язку і належить до державної форми власності. Зазначає, що власником вказаного будинку є Сумська дирекція Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Укрпошта». Вказує, що він є онуком квартиронаймача у зазначеному будинку, який належить до об`єктів приватизації, що використовуються громадянами на умовах найму, а тому має право на приватизацію частини вказаного будинку. Зазначає, що в процесі звернення із заявою щодо приватизації належної йому частини будинку йому стало відомо, що вказаний будинок відповідачем передано до статутного капіталу АТ «Укрпошта». Вважає що така передача суперечить чинному законодавству. 
Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 липня 2021 року відмовлено у відкритті провадження по справі.
Відмовляючи у відкритті провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 липня 2021 року, що спір з приводу визнання незаконними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання суб`єктів владних повноважень вчинити дії, виник у зв`язку з здійсненням суб`єктом владних повноважень, а саме Міністерства інфраструктури України та Роменської міської ради Сумської області, владних, управлінських функцій, які не пов`язаний з правами позивача на житло (права власності або права користування), що свідчить про публічно – правовий характер даного спору, на вирішення якого поширюється юрисдикція адміністративних судів.    
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, а також встановлення фактичних обставин справи, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що спірний житловий будинок належить до державного житлового фонду та відноситься до об`єктів приватизації, які використовуються громадянами на умовах найму, а тому у нього наявне право на приватизацію частини вказаного будинку. Зазначає, що діями відповідача порушено його право на приватизацію частини спірного житлового будинку, в зв`язку з чим, спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.
Сторони та третя особа  до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від Міністерства інфраструктури України надійшло звернення  про розгляд справи без їх участі.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного:
У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
Судова юрисдикція – це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства – цивільного, кримінального, господарського та адміністративного. Правила визначення юрисдикційності відповідної справи встановлені процесуальними законами, якими регламентована предметна та суб`єктна юрисдикція адміністративних та цивільних судів
Велика Палата Верховного Суду  неодноразово у своїх постановах вказувала критерії розмежування судової юрисдикції. Такими критеріями є передбачені законом умови, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, як-то: суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка у законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
Таким чином, юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.
Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст. 4 КАС України публічно-правовий спором є - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;
Пунктом 1 частини 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.  Приватноправові відносини, що характерні для цивільного судочинства вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).
Визначаючи юрисдикцію спору необхідно зважати як на суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлені вимоги, характер спірних правовідносин, так і на відповідний суб`єктний склад учасників у цій справі. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 року по справі № 675/33/19.
Колегія суддів звертає увагу на те, що звертаючись до суду з позовом, позивач обґрунтував його порушенням його майнових прав з боку відповідачів, зокрема, права на безоплатну приватизацію частини спірного житлового будинку. За таких умов, позов спрямовано на захист цивільних прав позивача, пов`язаний з реалізацією його прав щодо набуття у власність нерухомого майна, а тому вказаний спір має розглядатися за правилами цивільного судочинства.
Посилання суду першої інстанції при відмові у відкритті провадження по справі на висновки постанови Верховного Суду у складі колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.10.2019 року по справі № 576/4285/14-ц (провадження № 61 – 2287св18) є помилковими з огляду на те, що у вказаній справі Верховним Судом було вирішено по суті тотожній спір за правилами цивільного судочинства.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж строку незалежним і безстороннім судом.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження по справі.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, то питання відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає вирішенню по завершенню розгляду справи по суті. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-382, 389 ЦПК України, суд
     
                                                           п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 липня 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Повне судове рішення складено 02 вересня 2021 року.

Головуючий -                                                                                              С.С. Ткачук

Судді:                                                                                                          О.Ю. Кононенко

                                                                                                                     В.І.Криворотенко