ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 року 
м. Київ
справа №815/4910/16
адміністративне провадження №К/9901/36564/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Гончарової І.А.,
суддів: Юрченко В.П.,  Ханової  Р.Ф., 
здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Головного управління ДПС в Одеській області
на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2016 року (головуючий суддя - Бжассо Н.В.)
та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року (колегія суддів: головуючий суддя - Бойко А.В., судді - Танасогло Т.М., Яковлєв О.В.)
у справі №815/4910/16
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Естемент» 
до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної казначейської служби України
про визнання бездіяльності протиправною та стягнення матеріальної шкоди, 

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Естемент» (далі - позивач, платник, Товариство, ТОВ «Естемент») звернулося до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (далі - відповідач 1, ДПІ у Малиновському районі), правонаступником якої є Головне управління ДПС в Одеській області), Державної казначейської служби України (далі - відповідач 2, ДКСУ), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просило:

-          визнати незаконною бездіяльність ДПІ у Малиновському районі, що полягає у неопрацюванні договору про визнання електронних документів від 05.05.2016 № 050520161, надісланого TOB «ЕСТЕМЕНТ» засобами електронного зв`язку 05.05.2016, ненадісланні Товариству квитанції № 2 щодо результатів перевірки та прийняття/неприйняття договору про визнання електронних документів від 05.05.2016 № 050520161, надісланого засобами електронного зв`язку 05.05.2016, та неукладенні договору про визнання електронних документів від 05.05.2016 № 050520161 між TOB «ЕСТЕМЕНТ» та ДПІ у Малиновському районі;

-           стягнути з Державного бюджету України на користь TOB «ЕСТЕМЕНТ» матеріальну шкоду в розмірі 90840,00 грн; 

-          стягнути з державного бюджету на користь позивача витрати на оплату судового збору за звернення до суду з даним позовом.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що внаслідок допущеної контролюючим органом протиправної бездіяльності, що полягає у неопрацюванні та неукладанні із ТОВ «ЕСТЕМЕНТ» договору від 05.05.2016 №050520161 про визнання електронних документів, Товариство було позбавлене можливості виконати умови договору поставки, укладеного із контрагентом - ТОВ «ПРЕМІУМ ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ», що призвело до заподіяння платнику майнової шкоди у розмірі 90840,00 грн у вигляді сплаченого штрафу та неустойки.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2016 року адміністративний позов ТОВ «ЕСТЕМЕНТ» задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність ДПІ у Малиновському районі, що полягає у ненадісланні TOB «ЕСТЕМЕНТ» квитанції № 2 щодо результатів перевірки та прийняття або неприйняття договору про визнання електронних документів від 05.05.2016 № 050520161, надісланого засобами електронного зв`язку 05.05.2016; 

- стягнуто з ДПІ у Малиновському районі за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «ЕСТЕМЕНТ» судові витрати у сумі 459,33 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючий орган за результатами розгляду поданого Товариством договору від 05.05.2016 №050520161 про визнання електронних документів, зобов`язаний був надіслати на адресу платника квитанцію № 2 на підтвердження прийняття та підписання договору про визнання електронних документів або неприйняття цього договору із зазначенням відповідних причин. З огляду на невжиття контролюючим органом за результатами звернення Товариства відповідних заходів, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року апеляційну скаргу ДПІ у Малиновському районі залишено без задоволення, апеляційну скаргу ТОВ «ЕСТЕМЕНТ» задоволено частково. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2016 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов ТОВ «Естемент» задоволено частково:

-          визнано протиправною бездіяльність ДПІ у Малиновському районі, що полягає у ненадісланні Товариству квитанції № 2 щодо результатів перевірки та прийняття або неприйняття договору про визнання електронних документів від 05.05.2016 №050520161, надісланого засобами електронного зв`язку 05.05.2016;

-          зобов`язано ДПІ у Малиновському районі надіслати ТОВ «Естемент» квитанцію № 2 щодо результатів перевірки та прийняття або неприйняття договору про визнання електронних документів від 05.05.2016 №050520161, надісланого засобами електронного зв`язку 05.05.2016;

-          стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з ДПІ у Малиновському районі до Державного бюджету України несплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції у розмірі 1515,80 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду про допущення відповідачем 1 протиправної бездіяльності, що полягала у ненадісланні на адресу TOB «Естемент» квитанції №2 щодо результатів перевірки та прийняття або неприйняття договору про визнання електронних документів від 05.05.2016 №050520161, при цьому зазначив, що порушені у спірних правовідносинах права позивача підлягають відновленню шляхом зобов`язання ДПІ у Малиновському районі надіслати ТОВ «Естемент» засобами електронного зв`язку квитанцію №2 про прийняття (підписання) або неприйняття (із зазначенням причин відмови) договору про визнання електронних документів від 05.05.2016 №050520161 між ТОВ «Естемент» та ДПІ у Малиновському районі, надісланого засобами електронного зв`язку 05.05.2016.

Не погодившись із зазначеними рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач 1 звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив їх скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. На обґрунтування вимог касаційної скарги зазначив, що станом на теперішній час договір ТОВ «ЕСТЕМЕНТ» перебуває на розгляді у зв`язку з наявною інформацією про проведення сумнівних операцій та незнаходження позивача за юридичною адресою.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24 липня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача 1.

Від позивача відзиву на касаційну скаргу не надійшло, що не перешкоджає розгляду справи.

Рішення судів попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог сторонами не оскаржуються, а тому не є предметом касаційного розгляду справи.

Підпунктом 4 пункту 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року) передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

16 березня 2018 року касаційну скаргу передано до Верховного Суду в порядку, передбаченому Розділом VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017).

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у зв`язку зі зміною місцезнаходження (м. Одеса, вул. Генерала Цвєтаєва, 3/5, 30.04.2016), ТОВ «Естемент» було взято на облік в ДПІ у Малиновському районі (стан платника податків 65: платник з наступного року (основне місце обліку). До 31.12.2016 продовжено термін адміністрування податків за попереднім місцезнаходженням - Галицька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Галицька ОДПІ).

05.05.2016 позивач склав та направив на адресу ДПІ у Малиновському районі за допомогою засобів електронного зв`язку договір №050520161 про визнання електронних документів між ДПІ у Малиновському районі та ТОВ «Естемент». 

05.05.2016 позивач отримав квитанцію №1, згідно з якою 05.05.2016 об 11:21:31 год. документ був доставлений до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України) та зареєстрований за № 9070021168. Також позивача повідомлено про необхідність прийняття через певний час квитанції №2 щодо результатів перевірки та прийняття/неприйняття документа.

У зв`язку з неотриманням протягом 5 робочих днів квитанції №2 щодо результатів перевірки та прийняття/неприйняття договору №050520161 про визнання електронних документів від 05.05.2016, ТОВ «Естемент» неодноразово (17.05.2016, 08.06.2016 та 08.07.2016) зверталося до ДПІ у Малиновському районі із запитами, в яких просило повідомити про причини та правові підстави необробки та неукладення протягом 5 робочих днів ДПІ у Малиновському районі договору про визнання електронних документів від 05.05.2016 №050520161, а також причини та правові підстави ненадіслання квитанції №2 щодо результатів прийняття/неприйняття цього договору.

Листом 08.08.2016 №7105/6/99-99-08-02-01-15 позивача повідомлено про те, що ТОВ «Естемент» перебуває на обліку в ДПІ у Малиновському районі, стан: «платник з наступного року» (основне місце обліку) та в Галицькій ОДПІ стан: «платник до кінця року» (неосновне місце обліку), яка, зокрема, і продовжує адміністрування податків (зборів) Товариства, до кінця поточного року.

Вважаючи бездіяльність відповідачів щодо ненадання у 5-денний строк Товариству відповіді (квитанції №2) щодо результатів перевірки та прийняття/неприйняття документа (договору про визнання електронних документів від 05.05.2016 за №050520161) протиправною, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 20.1.7 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право отримувати від платників податків, платників єдиного внеску та надавати у межах, передбачених законом, документи в електронному вигляді.

Згідно з пунктом 42.4 статті 42 ПК України з платниками податків, які подають звітність в електронній формі, листування з контролюючими органами може здійснюватися засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Закон України «Про електронні документи та електронний документообіг» встановлює основні організаційно-правові засади електронного документообігу та використання електронних документів.

Статтею 2 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у процесі створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання та знищення електронних документів.

Електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу (стаття 14 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233 затверджено Інструкцію з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку (далі - Інструкція №233).

Ця Інструкція визначає загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису. Ця Інструкція поширюється на Державну податкову адміністрацію України та її територіальні органи, платників податків, які за власним бажанням подають податкові документи в електронному вигляді.

Підпунктом 5.1 пункту 5 розділу ІІІ Інструкції №233 визначено, що платник податків отримує в будь-якому включеному до системи подання податкових документів в електронному вигляді акредитованому центрі сертифікації ключів посилені сертифікати відкритих ключів посадових осіб юридичної особи, що мають право підпису (керівника, бухгалтера), та печатку юридичної особи. Платник податків фізична особа - суб`єкт підприємницької діяльності може обмежитись одним ключем ЕЦП. Особисті ключі знаходяться на ключових (електронних) носіях, що зберігаються в таємниці.

Згідно з підпунктом 5.2 цього пункту платник податків отримує в органі ДПС за місцем реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи регіональної ДПА текст примірного договору про визнання електронних документів (додаток 1), безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді.

Підпунктами 7.3 - 7.7 пункту 7 розділу ІІІ Інструкції №233 встановлено, що після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту).

Перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв`язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним.

Підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція  в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв`язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв`язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Датою та часом надання податкового документа в електронному вигляді до органів ДПС є дата та час, зафіксовані у першій квитанції. 

Відповідно до підпунктів 33, 78 пункту 4 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №236, ДФС відповідно до покладених на неї завдань надає консультації відповідно до Податкового та Митного кодексів; оприлюднює на веб-порталі та в офіційному друкованому виданні ДФС акти та інші офіційні документи з питань, що належать до її компетенції.

Згідно з інформацією, розміщеною на офіційному сайті ДФС України та неодноразово доведеною листами ДФС України до територіальних органів ДФС, про отримання договору про визнання електронних документів органом ДФС платнику податків у якості підтвердження надсилається перша квитанція. Після підписання договору органом ДФС платнику податків надсилається друга квитанція. У випадку відхилення органом ДФС договору, платнику податків надсилається друга квитанція з зазначенням причини відмови. Укладання договору про визнання електронних документів надає платнику податків можливість подавати до органів ДФС податкові документи у електронному вигляді. Термін обробки відповідальним співробітником територіально органу ДФС договору - до 5-ти робочих днів.

З огляду на вищевикладене, а також те, що контролюючим органом за результатами розгляду поданого платником 05.05.2016 засобами електронного зв`язку договору №050520161 про визнання електронних документів, не прийнято та не направлено Товариству квитанцію № 2 на підтвердження прийняття та підписання договору про визнання електронних документів або неприйняття цього договору із зазначенням відповідних причин, суд касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог, зокрема, визнання такої бездіяльності протиправною та зобов`язання ДПІ у Малиновському районі надіслати ТОВ «Естемент» квитанцію № 2 щодо результатів перевірки та прийняття або неприйняття договору про визнання електронних документів від 05.05.2016 №050520161, надісланого засобами електронного зв`язку 05.05.2016;

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та здійснивши системний аналіз долучених до справи доказів, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, 

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді	І.А. Гончарова В.П. Юрченко   Р.Ф. Ханова