УХВАЛА

19 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 320/9226/20
адміністративне провадження № К/9901/29384/21 

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., перевіривши касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2021 року у справі №320/9226/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області про    визнання протиправними дій та стягнення суддівської винагороди,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації у Київській області щодо нарахування та виплати позивачу суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року до 28 серпня 2020 року (за винятком днів відпустки) із застосуванням статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області провести йому перерахунок суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року до 28 серпня 2020 року (за винятком днів відпустки), обчисливши її відповідно до статті 130 Конституції України та статті 135 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та виплатити недоотриману частину.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року адміністративний позов задоволено:

- визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації у Київській області щодо нарахування та виплати судді Баришівського районного суду ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року до 28 серпня 2020 року із застосуванням статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»;

- зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області провести перерахунок суддівської винагороди судді Баришівського районного суду ОСОБА_1 за період з 18 квітня 2020 року до 28 серпня 2020 року, обчисливши її відповідно до статті 130 Конституції України та статті 135 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та виплатити недоотриману частину.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2021 року рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року  змінено та викладено абзац третій резолютивної частини в наступній редакції:

«Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Київській області (ідентифікаційний код 26268119, місцезнаходження: 01601, мм. Київ, вул. Жилянська, 58-Б) нарахувати та виплатити судді Баришівського районного суду Київської області ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) суддівську винагороду за період з 18.04.2020 по 28.08.2020 на підставі статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, та виплатити недоотриману частину суддівської винагороди за рахунок бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів», розпорядником якої є Державна судова адміністрація України, в порядку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» і постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників». 

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року залишено без змін.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області звернулося із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її 6 серпня 2021 року за допомогою засобів поштового зв`язку. 

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність її повернення з таких підстав.

Згідно із частиною третьою статті 55 КАС України, юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Відповідно до частин першої, третьої статті 59 КАС України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, серед іншого, довіреністю фізичної або юридичної особи, зокрема, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Частинами шостою, восьмою цієї ж норми визначено, що оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи. У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Судом встановлено, що касаційна скарга підписана виконуючим обов`язки начальника управління В.Масовцем. Проте, в матеріалах касаційної скарги відсутній документ, який би підтверджував повноваження В. Масовця на виконання обов`язків начальника управління Державної судової адміністрації України в Київській області, а також підписання та подання касаційної скарги.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" від 15 травня 2003 року №755-IV Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Судом вчинено дії щодо підтвердження наявності у В. Масовця повноважень на підписання та подання касаційної скарги у порядку самопредставництва Територіального управління Державної судової адміністрації у Київській області.

Так, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та  громадських формувань наявна лише інформація про керівника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області - Шевченко Світлану Володимирівну. Інформація про В. Масовця, як особи яка може вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо у цьому реєстрі відсутня.

З огляду на викладене, право В. Масовця на підписання та подання касаційної скарги, як виконуючого обов`язки начальника Головного управління, не підтверджено.

Згідно з пунктом першим частини п`ятої статті 332 КАС України, касаційна скарга не  приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

За таких обставин, суддя не вбачає підстав для прийняття до розгляду вказаної касаційної скарги, оскільки її підписано особою, право якої на вчинення таких дій не  підтверджено у встановленому законом порядку.

Враховуючи вимоги пункту першого частини п`ятої статті 332 КАС України, касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись статтею 332 Кодексу адміністративного судочинства України, 

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2021 року у справі №320/9226/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області про    визнання протиправними дій та стягнення суддівської винагороди повернути особі, яка її подала.

2. Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

3. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

…………………………….
Н.М. Мартинюк,
Суддя Верховного Суду