КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД   

Справа 761/13673/ 20                                                          Головуючий у І-й інстанції - Рибак М.А.
апеляційне провадження № 22-ц/824/7384/2021                                       Доповідач Заришняк Г.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
19 липня  2021 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого - Заришняк Г.М.
Суддів - Рубан С.М., Кулікової С.В.
при секретарі -  Діденко А.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за  апеляційними скаргами  ОСОБА_1 та Акціонерного товариства  «Страхова компанія «Інго» на рішення  Шевченківського районного суду м. Києва від  04 березня 2021 року в справі за позовом  ОСОБА_2 до Акціонерного товариства  «Страхова компанія «Інго», ОСОБА_1 про  відшкодування шкоди, завданої  джерелом підвищеної небезпеки, -
 
В С Т А Н О В И В :
У травні 2020 року  ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до АТ «Страхова компанія «Інго»  та  ОСОБА_1 , у якому просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь  шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у сумі 51 883,00 грн. та судові витрати.  Зазначав, що  23.09.2019 року біля 15 год. 20 хв. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «SsangYong Korando» держзнак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Mini Cooper S», держзнак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .
 Так, у зазначеній ДТП транспортний засіб «Mini Cooper S», д/н НОМЕР_2 , який належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , отримав механічні пошкодження задньої частини автомобіля.
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 жовтня 2019 року в адміністративній справі № 369/12812/19 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «SsangYong Korando» д/н  НОМЕР_4  на момент вчинення ДТП була забезпечена Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/1520771 від 05.08.2019 року у АТ «СК «Інго». За заявою позивача про здійснення страхового відшкодування від 11.10.2019 року АТ «СК «Інго» здійснило часткове відшкодування завданої шкоди та 21.02.2020 року перерахувало на рахунок СТО ФОП ОСОБА_4   44 083,86 грн.
Фактична вартість відновлювального ремонту належного позивачу транспортного засобу  склала 95 966,00 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № MRD-6280-342406 від 03.10.2019 року, актом виконаних робіт MRD-6280-342406 від 03.10.2019 року та квитанцією від 24.12.2019 року про часткову оплату позивачем вартості відновлювального ремонту в розмірі 51 883,00 грн.  
Рішенням  Шевченківського районного суду м. Києва від  04 березня 2021 року позов задоволено частково. Стягнутоз Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 17834,74 грн. та 289,02 грн. судового збору. Стягнутоз ОСОБА_1   на користь ОСОБА_2 суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 34047,40 грн. та 551,77 грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог  відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм  матеріального  та процесуального права, просить рішення в частині стягнення з неї завданої позивачу матеріальної шкоди скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволені позову щодо ОСОБА_1 відмовити повністю.
 Акціонерне товариство  «Страхова компанія «Інго» в апеляційній скарзі, вказуючи на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом  норм  матеріального  та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким  відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до АТ  «Страхова компанія «Інго».
  Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 травня  2021 року  дану справу призначено до розгляду  в порядку письмового  провадження у відповідності  до ч.1 ст. 369 ЦПК України.
В поданому  відзиві на апеляційні скарги   позивач заперечував проти апеляційних скарг відповідачів, вказуючи на їх необґрунтованість. 
 Розглянувши справу в межах доводів апеляційних  скарг, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення  суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, апеляційна скарга Акціонерного товариства  «Страхова компанія «Інго» підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що  23.09.2019 року біля 15 год. 20 хв. по вул. Київській,40 в с.Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району Київської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «SsangYong Korando» д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Mini Cooper S», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , що належить на праві власності позивачу.
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 жовтня 2019 року в адміністративній справі № 369/12812/19 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 
Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «SsangYong Korando» д/н НОМЕР_4 на момент вчинення ДТП була забезпечена Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/1520771 від 05.08.2019 року у АТ «СК «Інго» з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну - 100 000 грн.
Згідно зі звітом № 781-19 про розмір вартості матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження транспортного засобу «Mini Cooper S», д/н НОМЕР_2 від 04.11.2019 року, виконаним на замовлення АТ «СК «Інго», вартість відновлювального ремонту складає 61 918,60 грн., вартість матеріального збитку з ПДВ на запчастини з урахуванням зносу запчастин, що підлягають заміні, становить  44 083,86 грн.  
Фактичний розмір збитків, заподіяних власнику транспортного засобу, у вигляді вартості відновлювального ремонту автомобіля склав 95 966,00 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № MRD-6280-342406 від 03.10.2019 року, актом виконаних робіт  MRD-6280-342406 від 03.10.2019 року по ремонту автомобіля, складеним виконавцем-підприємцем ОСОБА_4   та дублікатом квитанції №00.1564851277.1 про перерахування позивачем на рахунок ФОП ОСОБА_4 часткової оплати виконаних робіт по відновленню автомобіля згідно рахунку-фактурі № MRD-6280-342406 від 03.10.2019 року  в сумі 51 883 грн.(а.с.20-24).
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Частина 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
За ст. 6 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Положеннями ч. 1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 36 Закону, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.
На підставі ст. 29 вказаного Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу.
Верховний суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові   від 03.10.2018 року в справі № 686/17155/15-ц підтримав правовий висновок, викладений у Постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6- 691 цс 15, де було зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).  На підставі цього висновку Верховний Суд визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець.
Таким чином, відповідач як страховик відповідальності особи, винної у дорожньо-транспортній пригоді, на підставі  статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і зазначеним відновлювальним ремонтом згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків.
На підставі Звіту № 781-19 від 04.11.2019 року вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням ТЗ Міні Купер» д/н НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 44 083 грн. 86 коп. Страховиком прийнято рішення про сплату страхового відшкодування, складено страховий акт № 2355274 від 13.02.2020 р. та сплачено на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_4 , який виконував ремонт належного позивачу автомобіля, суму страхового відшкодування у розмірі 44 083,86 грн. 
Отже,   зобов`язання АТ «СК «ІНГО» перед ОСОБА_2 по виплаті страхового відшкодування за даним страховим випадком є виконаним в повному обсязі, а тому висновки суду про необхідність  стягнення  з АТ «СК «ІНГО»  на користь позивача страхового відшкодування в сумі 17 834,74 грн. є помилковими, доводи апеляційної скарги страхової компаній про незаконність судового рішення в цій частині -  обґрунтовані.
Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України).
Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013, № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).  
Оскільки виплачена АТ «СК «ІНГО»   сума страхової виплати у розмірі 44 083,86 грн. є недостатньо для покриття завданої позивачу матеріальної шкоди, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою має бути сплачена безпосередньо винною особою - відповідачкою ОСОБА_1 ,  що складає 51 882, 14 грн. (95 966,00- 44 083,86 = 51 882, 14).
Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога вникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
По справі відсутні  підстави для задоволення вимоги позивача про солідарне стягнення завданої матеріальної шкоди.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу АТ  «Страхова компанія «Інго» та залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити частково, стягнути  з ОСОБА_1 на користь позивача завдану  джерелом підвищеної небезпеки матеріальну шкоду в сумі 51 882, 14грн., в задоволенні позовних вимог до АТ  «Страхова компанія «Інго» - відмовити. 
Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір, а також витрати на оплату судової експертизи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з  ОСОБА_1 на користь позивача підлягає  стягненню сума сплаченого ним судового збору за подачу даної позовної заяви   у розмірі  840 грн.80 коп.
Посилання відповідачки  ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що оскільки розмір завданої шкоди майну позивача не перевищує ліміт відповідальності страховика, а тому Акціонерне товариство  «Страхова компанія «Інго» повинно відшкодувати заподіяну з її вини шкоду, не заслуговують на увагу, оскільки страхова компанія у відповідності з вимогами приведеного вище закону виплатила  позивачу належним чином оцінене страхове відшкодування за договором обов`язкового страхування  у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту заподіяної шкоди повинен відшкодувати безпосередній винуватець. Відповідачкою також не доведено суду, що виплачене  страхове відшкодування є заниженим.  
Доводи апеляційної скарги відповідачки ОСОБА_1 про те, що позивачем не подано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження транспортного засобу позивача, є неспроможними й спростовуються наявними у справі доказами щодо фактичного розміру збитків, заподіяних власнику транспортного засобу, у вигляді вартості  відновлювального ремонту автомобіля, що склав 95 966,00 грн. і підтверджується рахунком-фактурою № MRD-6280-342406 від 03.10.2019 року, актом виконаних робіт  MRD-6280-342406 від 03.10.2019 року по ремонту автомобіля, складеним виконавцем-підприємцем ОСОБА_4   та дублікатом квитанції №00.1564851277.1 про перерахування позивачем на рахунок ФОП ОСОБА_4 часткової оплати виконаних робіт по відновленню автомобіля згідно рахунку-фактурі № MRD-6280-342406 від 03.10.2019 року  в сумі 51 883 грн.(а.с.20-24).
Відповідно до вимогст.12 ЦПК України  цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.  Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідачка ОСОБА_1 не надала суду належних та переконливих доказів, які б спростовували докази позивача щодо фактичної вартості  відновлювального ремонту належного йому автомобіля після ДТП, тому її посилання на дані обставини є безпідставними.   
 Керуючись   ст.ст.367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний  суд, -
 
П О С Т А Н О В  И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства  «Страхова компанія «Інго» задовольнити.
Рішення  Шевченківського районного суду м. Києва від  04 березня 2021 року  скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити частково. Стягнути з   ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 )  матеріальну шкоду, завдану  джерелом підвищеної небезпеки в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі  51 882, 14грн. та судовий збір в сумі  840 грн.80 коп.
В задоволенні позовних вимог  ОСОБА_2 до Акціонерного товариства  «Страхова компанія «Інго» - відмовити.
Постанова набирає  законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

 Головуючий 

  Судді: