УХВАЛА

12 серпня 2021 року  
Київ
справа №160/11647/19
адміністративне провадження №К/9901/18530/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Желєзного І.В. та Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровської області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року 
у справі № 160/11647/19
за позовом Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради 
до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровської області 
про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування припису та постанови,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Верховного Суду від 07 червня 2021 року касаційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровської області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року залишено без руху з підстав невідповідності вимогам статті 330  Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та надано скаржнику десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом направлення на адресу суду документа про сплату судового збору.
23 липня 2021 року на виконання ухвали про залишення касаційної скарги без руху надійшли додаткові матеріали, з яких вбачається, що скаржником виконано вимоги ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху та усунуто зазначені в ній недоліки.
Як вбачається з оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційної скарги, предметом розгляду у даній справі є визнання протиправними дій Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області (далі - Департамент) щодо проведення перевірки дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті «Капітальний ремонт елементів деформаційних швів та опор зовнішнього освітлення автодорожнього мосту № 2 через р. Дніпро в м. Дніпро», за результатами якої було складено акт перевірки № 109 від 31 жовтня 2019 року; визнання протиправним та скасування припису Департаменту від 31 жовтня 2019 року, що винесений за результатами позапланової перевірки, проведеної на об`єкті «Капітальний ремонт елементів деформаційних швів та опор зовнішнього освітлення автодорожнього мосту № 2 через р. Дніпро в м. Дніпро»; визнання протиправним та скасування постанови Департаменту від 05 листопада 2019 року №7/1485 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності на суму                       1 806 300,00 грн.
08 лютого 2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15 січня 2020 року № 460-IX.
У зв`язку з цим, відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що оскаржувані судові рішення прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку із чим, суди дійшли висновків про недоведеність факту експлуатації не прийнятого в експлуатацію об`єкта будівництва, а також про те, що капітальний ремонт не означає беззаперечне зупинення експлуатації всього об`єкта на час виконання робіт.
На підтвердження своїх доводів у касаційній скарзі скаржник вказує на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції положень частин другої, восьмої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI), пунктів 12, 23-25 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» від 13 квітня 2011 року № 461 (далі - Порядок №      461), а також положень пункту 3.7 Державних будівельних норм А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», затверджених наказом Мінрегіону України 04 червня 2014 року № 163 (далі - ДБН А.2.2-3-2014).
У касаційній скарзі скаржник також посилається на неврахування судами попередніх інстанцій у оскаржуваних судових рішеннях висновків Верховного Суду, висловлених у подібних правовідносинах у постановах від 24 грудня 2019 року у справі №      826/11072/16, від 18 травня 2020 року у справі №      640/10444/19, зокрема, про те, що під час розгляду питання прийняття в експлуатацію орган державного архітектурно-будівельного контролю має право одержувати виконавчу документацію.
Крім того, касатор також стверджує про необхідність врахування судами попередніх інстанцій у оскаржуваних судових рішеннях висновку Верховного Суду, висловленого у постанові від 13 лютого 2018 року у справі №      826/19576/13-а.
Наведені скаржником аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, доводи скаржника зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року, з метою з`ясування правильності застосування судами першої та апеляційної інстанції положень частин другої, восьмої статті 39 Закону № 3038-VI, пунктів 12, 23-25 Порядку №    461, положень пункту 3.7 ДБН А.2.2-3-2014, необхідністю врахування судами при розгляді справи висновків Верховного Суду, висловлених у постановах від 13 лютого 2018 року у справі №      826/19576/13-а, від 24 грудня 2019 року у справі №    826/11072/16, від 18 травня 2020 року у справі №    640/10444/19.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, суд
УХВАЛИВ :
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровської області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року у справі № 160/11647/19 за позовом Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування припису та постанови.
2. Витребувати з Дніпропетровського окружного адміністративного суду матеріали справи №      160/11647/19.
3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.
4. Встановити для учасників справи строк до 03 вересня 2021 року для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
5. Роз`яснити учасникам справи, що у разі не виконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 149 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.
6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя -доповідач                                                                                           Я.О. Берназюк
Судді                                                                                                               І.В. Желєзний
                                                                                                              С.М. Чиркін