Ухвала
22 липня 2021 року
м. Київ
Справа № 752/14355/20
Провадження № 51-3585 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого –        ОСОБА_1 , 
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судові рішення щодо нього, 
в с т а н о в и в:
Перевіривши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, встановлено, що її подано без додержання вимог цієї статті.
Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга, яка подається до Верховного Суду. Зокрема, у касаційній скарзі слід зазначити, яке саме судове рішення оскаржується, яким судом та коли воно постановлено, обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, та навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування своєї позиції. Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, та обґрунтувати свої доводи. 
При цьому відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. 
Крім того, прохання засудженого до суду касаційної інстанції має бути сформульовано з урахуванням положень ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження цього суду за наслідками розгляду касаційної скарги. Так, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Проте наведених положень процесуального закону засудженим не дотримано.
Касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 містить протиріччя щодо оскаржуваних ним судових рішень. Так, у вступній частині скарги засуджений зазначає, що касація подана на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 травня 2021 року, якою залишено без змін ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 22 вересня 2020 року про повернення заяви засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26 жовтня 2001 року. При цьому засуджений просить скасувати вирок Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26 жовтня 2001 року та ухвалу Верховного Суду України від 22 лютого 2002 року щодо нього.
До того ж, засуджений не наводить належних доводів, які могли би бути підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції з огляду на положення  ст. 438 КПК України. 
Оскільки касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, слід залишити її без руху на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк. 
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судові рішення щодо нього залишити без руху.
Встановити скаржнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги – п`ятнадцять днів з дня отримання ним копії даної ухвали.
У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, її буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
С у д д і:

 
 
ОСОБА_1                             ОСОБА_2                                         ОСОБА_3