КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

Головуючий у суді першої інстанції Підпалий  В.В. 
Єдиний унікальний номер справи № 757/49502/17-ц 
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8090/2021
 
П О С Т А Н О В А 
                                                    І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И 
27 липня   2021 року                                                                                         м. Київ                                
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді     - Мережко М.В.,
суддів                         - Верланова С.М.,  Савченка С.І.
           секретар                      - Тютюнник О.І.
Розглянувши  у відкритому судовому засіданні в м. Києві  цивільну справу  за  апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Печерського    районного суду м. Києва  від  15 вересня 2020 року  у  справі за  позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, -
                                                       В с т а н о в и в :

 У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої  джерелом підвищеної небезпеки.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 березня 2017 року о 19-10 год ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Вольво», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Госпітальна в м. Києві, не обрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції і скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_2 , який в свою чергу здійснив зіткнення з автомобілем «Мазда СХ 9», д.н.з. НОМЕР_3 та автомобілем «Ауді А4», д.н.з. НОМЕР_4 . Таким чином, внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль марки «Volkswagen Touran», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 зазнав механічних пошкоджень.
Постановою Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2017 року  ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 130 КУпАП.
Згідно звіту № 295/1 від 05 квітня 2017 року про оцінку автомобіля «Volkswagen Touran», реєстраційний номер НОМЕР_2 , проведеної ФОП ОСОБА_3 як суб`єктом оціночної діяльності, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача, а отже й реальні збитки, що були заподіяні ОСОБА_1 , склали 482070,96 грн. Крім того, позивачем були понесені витрати на евакуацію пошкодженого автомобіля з місця ДТП, розмір яких згідно квитанції № 002058 від 12 березня 2017 року склав 490 грн, а  загальний  розмір матеріальної шкоди заподіяної відповідачем становить 482 560, 96 грн.
 Позивач зазначив, що МТСБУ прийняло рішення про виплату ОСОБА_1 відшкодування шкоди в розмірі 100 000, 00 грн., які були сплачені позивачу в повному обсязі. Решта шкоди, яка була заподіяна з вини ОСОБА_2 , позивачу відшкодована не була.
Позивач  у позові вказав, що до відшкодування з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає сума 382560, 96 грн, як різниця між фактичним розміром шкоди, який був встановлений на підставі звіту № 295/1 від 05 квітня 2017 року про оцінку автомобіля «Volkswagen Touran», реєстраційний номер НОМЕР_2 та страховою виплатою, здійсненою Моторно-траснпортним страховим бюро України.
За таких обставин, ОСОБА_1 як власник пошкодженого автомобіля «Volkswagen Touran» звернувся до суду за захистом своїх прав та відшкодуванням коштів.
Позивач ОСОБА_1    просив стягнути з відповідача ОСОБА_2   382 560, 96 грн на відшкодування завданої ним шкоди, внаслідок пошкодження автомобіля «Volkswagen Touran», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час дорожньо-транспортної пригоди, а також судові витрати.
Разом із позовною заявою позивач  подав клопотання   про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно та майнові права ОСОБА_2 , а саме на автомобіль марки «Вольво», д.н.з. НОМЕР_1 та внесок до статутного фонду ТОВ «Мікотон-Трейд» в розмірі 500 грн та заборонити державним реєстраторам Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Київській області, Реєстраційної служби Макарівського районного управління юстиції, а також всім іншим державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проводити реєстраційні дії щодо ТОВ «Мікотон-Трейд» пов`язані зі зміною розміру статутного фонду даного товариства внесеного відповідачем ОСОБА_2 та із ліквідацією (припиненням) юридичної особи ТОВ «Мікотон-Трейд».
Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Москаленко К.О. від 13 вересня 2017 року в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, відмовлено ( т.1 а.с. 70-71).
Відповідач ОСОБА_2 у відзиві  заперечував проти позову  ,  не погодився із фактичним розміром шкоди, визначеним позивачем в позовній заяві, вважає його завищеним та необґрунтованим. На думку  відповідача належні докази на підтвердження фактичного розміру шкоди в матеріалах справи відсутні, на що вказує наступне. Згідно з описовою частиною звіту про оцінку автомобіля позивача від 05 квітня 2017 року, на сторінці 7 та підсумковою частиною звіту на сторінці  8 коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля було визначено оцінювачем Ез=0. Відповідач звернув увагу суду на те, що відповідно до п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи значення коефіцієнту фізичного зносу Е приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ.
Таким чином,як вбачається зі звіту оцінювачем було визначено нульовий показник фізичного зносу складових автомобіля позивача, виходячи з того, що автомобіль не отримував пошкоджень, а його складові не відновлювались ремонтом до ДТП від 12 березня 2017 року.
Однак, як стало  відомо відповідачу  з  Єдиного державного реєстру судових рішень ,  10 лютого 2017 року ,за один місяць до ДТП від 12 березня 2017 року, позивач потрапив в іншу дорожньо-транспортну пригоду на власному автомобілі «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Харків.  В результаті аварії в м. Харків  автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Вказана обставина підтверджується постановою Київського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2017 року по справі № 640/4132/17, в якій зазначено, що 10 лютого 2017 року о 20-45 год. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ЗАЗ ТF696Р,д.н.з. НОМЕР_5 на перехресті вул. Героїв Праці та вул. Шевченко в м. Харкові, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . При дорожньо-транспортній пригоді 10 лютого 2017 року, автомобілі отримали механічні пошкодження. З метою з`ясування обставин щодо пошкоджень, отриманих автомобілем позивача у ДТП від 10 лютого 2017 року, було надіслано до Управління патрульної поліції в Харківській області адвокатський запит від 27 грудня 2017 року № 2712/1-1. У відповідь на вказаний запит Управлінням було надіслано лист від 11 січня 2018 року № 8аз/41/14/02-2018, в якому зазначено, що в ході вказаної пригоди від 10 лютого 2017 року, автомобіль отримав пошкодження передньої правої частини.
Відповідачем було надіслано до ПрАТ «СК «ПЗУ України» адвокатський запит щодо з`ясування інформації щодо переліку пошкоджень, завданих автомобілю позивача у ДТП від 10 лютого 2017 року. Згідно з листом ПрАТ СК «ПЗУ України» від 06 лютого 2018 року, жодних звернень по страховим виплатам згідно договору АІ.9721540 від 07 травня 2016 року станом на 10 лютого 2017 року не було. Таким чином, з вищевказаних доказів вбачається отримання автомобілем позивача пошкоджень у ДТП від 10 лютого 2017 року, що передувало ДТП від 12 березня 2017 року та відсутність доказів, які б підтверджували усунення вказаних пошкоджень на момент проведення оцінки.
Таким чином, наявність або відсутність пошкодження або відновлення складників автомобіля ремонтом станом на момент ДТП від 12 березня 2017 року впливає на визначення коефіцієнту фізичного зносу автомобіля позивача та відповідно на визначення ринкової вартості автомобіля та вартості матеріального збитку, завданого позивачу в ДТП від 12 березня 2017 року ( т.1 а.с. 92-97). За таких обставин, відповідач зазначив, що ставить під сумнів правильність звіту № 295 від 05 квітня 2017 року, оскільки обставини щодо наявності пошкоджених або відремонтованих складових автомобіля в звіті не відображено та не враховано. Крім того, представником відповідача подано клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи для встановлення дійсних обставин справи.
Разом з цим, представник відповідача зазначив, що з метою отримання кольорових фотозображень пошкоджень автомобіля позивача після ДТП, ним було надіслано адвокатський запит від 27 грудня 2017 року до МТСБ України. У відповідь на вказаний запит МТСБУ було надіслано лист віл 11 січня 2018 року № 3.1-05/958, до якого окрім звіту № 295 від 05 квітня 2017 року було додано копію звіту № 580 від 20 червня 2017 року про оцінку автомобіля «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_2 . Вказаний звіт № 580 від 20 червня 2017 року не було додано позивачем до позову, не зазначено про нього в позові. Згідно висновку звіту № 580 від 20 червня 2017 року, вартість аварійно-пошкодженого автомобіля склала 200015, 00 грн.
 На адресу суду 26 березня 2018 року  надійшла відповідь представника позивача на відзив відповідача. У відповіді представник  підтвердив, що 10 лютого 2017 року у м. Харкові відбулася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем ЗАЗ ТР3696Р, д.н.з. НОМЕР_5 та автомобілем «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , під час якого автомобілі отримали механічні пошкодження. Оскільки контактування автомобіля ЗАЗ ТР696Р, д.н.з. НОМЕР_5 з автомобілем «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 відбулося в районі правого переднього колеса останнього, то ця дорожньо-транспортна пригода не потягла за собою пошкодження лакофарбового покриття чи кузовних запчастин автомобіля «Volkswagen Touran».  Потреба у будь-якому ремонті щодо автомобіля була відсутня.  При здійсненні оцінки, проведеної ФОП ОСОБА_3 , оцінювачем правомірно було застосовано норму п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи, якою передбачено, що значення коефіцієнту фізичного зносу Е приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує : 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ. Оскільки станом на 12 березня 2017 року, автомобіль позивача експлуатувався менше 7 років, а сам автомобіль є таким, що вироблений у ФРН й на нього розповсюджується семирічний строк експлуатації для застосування нульового коефіцієнту.
Крім того, представник позивача   назвав недоречним посилання відповідача на звіт № 580 від 20 червня 2017 року, яким було визначено вартість уже аварійно пошкодженого автомобіля на час його оцінки в сумі 200 015 грн. Щодо клопотання відповідача про проведення автотоварознавчої експертизи, представник позивача вважав би за доцільне проводити експертизу в такому закладі, який розташований в м. Черкаси, оскільки автомобіль знаходиться на зберіганні в с. Дубіївка, Черкаського р-ну, Черкаської області , а через отримані пошкодження самостійно пересуватися не може ( т.1 а.с. 132-136).
 У  запереченнях  представник відповідача,  вказав що позивачем не надано належних доказів на підтвердження або спростування тієї обставини, які саме механічні пошкодження були отримані його автомобілем в ДТП 10 лютого 2017 року та не спростовано необхідність витребування письмових доказів з Управління патрульної поліції в Харківській області та інше ( т.1 а.с. 147-150).
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 квітня 2018 року призначено автотоварознавчу експертизу.
У жовтні 2018 року  до суду надійшов лист Харківського НДІСЕ  про неможливість  надати висновок експерта , При цьому зазначено  , що оплата за проведення  експертизи  надійшла . 
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15  вересня  
2020  року  у позові відмовлено .
Не погоджуючись з рішенням  суду першої інстанції ,     позивач  ОСОБА_1   подав  апеляційну скаргу. У скарзі просив скасувати рішення , ухвалити рішення про  задоволення  позову   . Доводи апеляційної скарги співпадають із доводами  викладеними у позовній заяві  . Крім того , апелянт посилався  на  процесуальні порушення  під час розгляду справи .
 До апеляційного суду 22 червня 2021 року  надішли зміни до апеляційної скарги ,зокрема в яких  позивач просив  поновити строк  на апеляційне  оскарження , призначити експертизу  у справі , та винести окрему ухвалу  щодо  направлення матеріалів про притягнення  судді Печерського районного суду м. Києва   ОСОБА_5 до дисциплінарної  відповідальності .
У відзиві на апеляційну скаргу та змін  до апеляційної скарги , представник відповідача зазначив , що доводи  є безпідставними  і необгрунтованими.         
  Відповідно до  ст. 44  ЦПК України,  особи , які  беруть участь у справі  зобов`язані  добросовісно  здійснювати свої процесуальні  права і виконувати  процесуальні обов`язки.
Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України   особи , які приймають участь у справі   були своєчасно     повідомлені про день та час розгляду справи на  17 червня  2021 року, 22 липня 2021 року , 27 липня 2021 року  за адресами , які були зазначені в матеріалах справи. Сторони та їх представники приймали участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції .
   Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
     Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.  Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
    Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
    Відповідно до ст. 13 ЦПК України  суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності
    Відповідно до ст. 12 ЦПК України   цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.  Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:
1) керує ходом судового процесу;
2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;
3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;
4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;
5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків
   Апеляційна скарга   не підлягає задоволенню   з таких підстав.
Судом  першої інстанції  встановлено,  що  12 березня 2017 року о 19-10 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Вольво», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Госпітальна в м. Києві, не обрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції і скоїв зіткнення з автомобілем «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2 , який в свою чергу здійснив зіткнення з автомобілем «Мазда СХ 9», д.н.з. НОМЕР_3 та автомобілем «Ауді А4», д.н.з. НОМЕР_4 . Таким чином, внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль марки «Volkswagen Touran», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 зазнав механічних пошкоджень ( т.1а.с. 9-21).
Постановою Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2017 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 130 КУпАП України ( т.1 а.с. 7).
Відповідно до висновку звіту № 295/1 від 05 квітня 2017 року про оцінку автомобіля «Volkswagen Touran», реєстраційний номер НОМЕР_2 , проведеної ФОП ОСОБА_3 як суб`єктом оціночної діяльності,  ринкова  вартість автомобіля  складає 464 059 грн , вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача склала 482 070, 96 грн., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля  дорівнює його ринковій вартості - 464 059 грн.  ( т.1 а.с. 22- 30).
При здійсненні оцінки автомобіля, суб`єктом оціночної діяльності було визначено нульовий показник фізичного зносу складових автомобіля позивача, виходячи з того, що автомобіль не отримував пошкоджень, а його складові не відновлювались ремонтом до ДТП від 12 березня 2017 року.
Як зазначив позивач у позові, поряд з цим ним були понесені витрати на евакуацію пошкодженого автомобіля з місця ДТП, розмір яких згідно квитанції № 002058 від 12 березня 2017 року склав 490 грн.
За таких обставин, весь розмір матеріальної шкоди заподіяної позивачу, за його розрахунками, склав 482 560,96 грн .
В подальшому у відповіді на відзив, представник позивача зазначив, що відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБ України сплатило позивачу кошти в розмірі 100 000 (сто тисяч) 00 грн. Тому, розмір заподіяних збитків, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача становить 382 560 , 96 коп. ( т.1 а.с. 132).
З наданої відповідачем  копії постанови Київського районного суду м. Харкова у справі № 640/4132/17,   вбачається ,що автомобіль  належний  позивачу ОСОБА_1 був пошкоджений  ще у одному ДТП . Так , постановою встановлено  , що 10 лютого 2017 року о 20.45 год., ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ЗАЗ TF696Р, д.н.з. НОМЕР_5 на перехресті вул. Героїв Праці та вул. Шевченко в м. Харкові, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали технічні пошкодження (а.с. 98).
З урахуванням встановлених обставин ,  висновок   суду  про  правильність звіту № 295 від 05 квітня 2017 року, є обгрунтованим ,  оскільки як зазначив відповідач, обставини щодо наявності пошкоджених або відремонтованих складових автомобіля в звіті не відображено та не враховано, а натомість застосовано нульовий показник фізичного зносу складових автомобіля позивача, як такого, що не отримував пошкоджень, а його складові не відновлювались ремонтом до ДТП від 12 березня 2017 року.
 З метою отримання інформації, необхідної для об`єктивного та правильного вирішення справи, судом першої інстанції ,за клопотанням відповідача  було призначено автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої були поставлені такі питання як: 
яка ринкова вартість «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_2 станом на дату оцінки?
 Яка утилізаційна вартість автомобіля «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_2 станом на дату оцінки? 
Яка вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen Touran» , д.н.з. НОМЕР_2 унаслідок ДТП, яка сталася 12 березня 2017 року в м. Києві по вул. Госпітальна за участі автомобіля «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_6 та автомобіля «Volvo», д.н.з. НОМЕР_1 станом на дату оцінки?
 Чи можливо провести ремонтно-відновлювальні роботи пошкодженого автомобіля «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_2 ? 
Яке значення становить коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_2 ? ( т.1 а.с. 133-134).
 На адресу суду , 18 липня 2018 року  надійшло клопотання експертів Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса про надання додаткових матеріалів (вихідних даних), необхідних для проведення експертизи, зокрема просили: надати автомобіль «Volkswagen Tourann», д.н.з. НОМЕР_2 в пошкодженому стані для проведення огляду з метою визначення характеру та ступеня пошкоджень, які завдані КТЗ в результаті ДТП від 12 березня 2017 року; свідоцтво про реєстрацію вказаного КТЗ та інше.
  Копії клопотань експертів були направлені судом  24 липня 2018 року  на адреси позивача, представника позивача для виконання. ( т.1 а.с. 212).
Дане клопотання позивачем  виконано не було, тому 08 жовтня 2018 року Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім.. Засл. проф. М.С. Бокаріуса складено повідомлення про неможливість надання висновку експертизи № 15361 по цивільній справі № 757/49502/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( т.1 а.с. 218).
За таких обставин,  висновок про розгляд справи  на підставі наявних доказів, які містяться у матеріалах справи, відповідає вимогам процесуального законодавства .
Так, позивач звертаючись до суду із позовом, просить стягнути з відповідача 382 560, 96 грн., як вартість матеріального збитку, завданого йому внаслідок ДТП.
В обґрунтування фактичного розміру шкоди, позивач посилається на звіт № 295 від 05 квітня 2017 року про оцінку автомобіля «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_2 , складений оцінювачем ОСОБА_6 , який перебуває у трудових відносинах із ФОП ОСОБА_7 .
Згідно з висновком звіту № 295 від 05 квітня 2017 року, до автомобіля позивача був застосований коефіцієнт фізичного зносу складників автомобіля як «0», а вартість відновлювального ремонту, в т.ч. з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, склала 482 070, 95 грн,  тобто вища за ринкову  вартість автомобіля ,яка визначена експертом  в розмірі 464 059 грн .   
Відповідно до п. 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 року  за № 142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазначає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Відповідно до п. 3.9 Методики товарознавчої експертизи, фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану КТЗ унаслідок експлуатаційного зносу його складників. Фізичний знос ураховується як втрата вартості КТЗ, що виникає в процесі його експлуатації. Фізичний знос може розраховуватись у вигляді коефіцієнта фізичного зносу складників залежно від технічного стану КТЗ, який відображає взаємозв`язок умов експлуатації і технічного стану КТЗ з вартістю його складників. Фізичний знос може також визначатись шляхом урахування погіршення технічного стану КТЗ унаслідок отриманих і усунених пошкоджень залежно від вартості їх усунення.
Відповідно до п. 7.38. Методики товарознавчої експертизи, значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ.
Відповідно до п. 7.39 Методики товарознавчої експертизи, винятком стосовно використання зазначених вимог є: якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації.
В таблиці 4.1. «Процент Дз додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ залежно від умов догляду, зберігання та експлуатації» на ст. 5 звіту № 295 від 05 квітня 2017 року визначено фактори, що впливають на процент зниження вартості КТЗ. Згідно з вказаною таблицею 4.1. показники, визначені в п. 6 «Кузовні складові КТЗ відновлювались ремонтом» та в п. 7 «КТЗ має складові частини, які потребують ремонту (окрім заміни чи капітального ремонту складової)» складають «0%». Також нульові показники містить Таблиця 4.2. «Проценти додаткового зменшення вартості КТЗ з дефектами кузова, кабіни, рами» на сторінці 5-6 звіту № 295 від 05 квітня 2017 року.
Згідно з описовою частиною звіту на сторінці 7 та підсумковою частиною звіту на сторінці 8, коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля було визначено оцінювачем як «0».
Таким чином, як вбачається зі звіту, оцінювачем було визначено нульовий показник фізичного зносу автомобіля позивача, виходячи з того, що автомобіль не отримував пошкоджень, а його складові не відновлювались ремонтом до ДТП від 12 березня 2017 року.
Проте, в матеріалах справи міститься постанова Київського районного суду м. Харкова у справі № 640/4132/17, якою було встановлено, що 10 лютого 2017 року автомобіль «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 при дорожньо-транспортній пригоді отримав технічні пошкодження. Дану обставину ОСОБА_1 не заперечував , натомість  доказів які саме механічні   пошкодження отримав автомобіль  10 лютого 2017 року  не надав  експерту під час складання звіту , ні суду  першої інстанції , не надано таких доказів і до апеляційної скарги .
Обгрунтованим є висновок ,що  звіт № 295/1 від 05 квітня 2017 року про оцінку автомобіля «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_2 ,  не є належним доказом у даній справі, оскільки оцінювачем не було взято до уваги той факт, що автомобіль раніше отримував механічні пошкодження, обставини щодо наявності пошкоджених або відремонтованих складових автомобіля в звіті не відображено та не враховано.
Саме для  визначення   дійсної вартості матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та визначення коефіцієнту фізичного зносу КТЗ та інше і була призначена  судом  автотоварознавча  експертиза , яка не була проведена . 
З урахуванням вказаних обставин , суд апеляційної інстанції  відхилив клопотання  позивача  про призначення  експертизи ,про яке він зазначив у змінах до апеляційної скарги , крім того слід зауважити, що у суді першої інстанції позивач ніяких клопотань  про призначення експертизи  не заявляв . 
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Так, згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною другою статті 22 ЦК збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).
Ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.
Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди.
Ліміт відповідальності страховика визначається умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності укладеного з власником (володільцем) транспортного засобу.
Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У разі коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.
Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 цього Закону, відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.
У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро.
Розмір страхового відшкодування залежить також від того, визнає власник транспортний засіб фізично знищеним чи ні. У разі визнання його таким власнику відшкодовується шкода у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам, пов`язаним з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро.
 З матеріалів справи не убачається, чи при зверненні до МТСБУ   позивач ОСОБА_1  визнав належний йому автомобіль фізично знищеним та чи згодний він був передати страховій компанії залишки транспортного засобу. Натомість ,як зазначає  сам позивач  страхове відшкодування в розмірі 100 000 грн він отрима. Дана обставина також впливає на визначення розміру  завданої шкоди . 
Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні ,  правильно виходив із того ,що  позивачем не надано  доказів в розумінні ст. 76 ЦПК України на підтвердження  завданої шкоди , а звіт про оцінку автомобіля від 05 квітня 2017 року не відповідає вимогам , визначеним ст.ст. 102, 106 ЦПК України, а також судом  враховано ,що  при призначенні судом автотоварознавчої експертизи, не виконано клопотання експертів про надання додаткових матеріалів (вихідних даних), необхідних для проведення експертизи, а відтак суд першої інстанції був  позбавлений  можливості  визначити  розмір завданих  позивачу збитків.
 Доводи апеляційної  скарги із змінами  до неї, які співпадають із  доводами позову,  і запереченнями ОСОБА_1 , не спростовують висновків суду першої інстанції .
 Підстав , визначених ст. 262 ЦПК України для  винесення  окремої ухвали  щодо  направлення матеріалів про притягнення  судді Печерського районного суду м. Києва   ОСОБА_5 до дисциплінарної відповідальності, судом апеляційної інстанції не встановлено.  
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог ,заявлених в суді першої інстанції,  відповідно до 
ст. 367 ЦПК України, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.    
Керуючись ст.ст. 365, 367,369,374,375,381 - 384  ЦПК України, суд ,-
 
П  о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1   залишити без задоволення. 
Рішення Печерського районного  суду м. Києва від 15 вересня  2020 року залишити без змін.  
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Касаційна скарга на постанову може бути подана до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст постанови складено 04 серпня 2021 року.

Головуючий                                                     
 
Судді