ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року	Львів	Справа № 380/3031/21 пров. № А/857/10820/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді –                                       Кушнерика М.П.
суддів –                                                            Курильця А.Р., Пліша М.А.;

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року, прийняте суддею Хомою О.П., в м. Львові, за правилами спрощеного позовного провадження, у справі № 380/3031/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

                                                        ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), в якому просить визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати позивачу допомоги на оздоровлення, у серпні 2016 року у розмірі 4 661,40 грн. та у серпні 2017 року у розмірі 4 794,13 грн., передбаченої пунктом 1 статті 10-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, без врахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889; зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь позивача недоплачену допомогу на оздоровленні у серпні 2016 року та у серпні 2017 року, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889; визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_1 в частині нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період із грудня 2015 року по жовтень 2017 року із застосуванням базових місяців вересень 2014 року, жовтень 2016 року, липень 2017 року; зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період із грудня 2015 року по жовтень 2017 року, з відрахуванням раніше виплачених сум індексації із застосуванням базового місяця (як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення) січень 2008 року; зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь позивача компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки такої виплати по день її фактичної виплати.
В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що позивач проходив військову службу у Державній прикордонній службі України: з 13.07.2009 по 04.10.2017 - у в/ч НОМЕР_1 , а з 07.10.2017 по 07.06.2019  - в ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ). Наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 07.06.2019 №155-ос позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_2 ) з 07.06.2019. Вказує, що після виключення його зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 не здійснено повного розрахунку, а саме  в частині допомоги на оздоровленні у серпні 2016 року та у серпні 2017 року. Зазначає, що у серпні 2016 року та у серпні 2017 року в/ч НОМЕР_1 не враховано положення постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 та не виплачено йому щомісячну додаткову грошову винагороду. Зазначає про невірне нарахування в/ч НОМЕР_1 індексації грошового забезпечення у період з грудня 2015 року по жовтень 2017 року у зв`язку із застосуванням не вірних базових місяців вересень 2014 року, жовтень 2016 року, липень 2017 року замість січня 2008 року. Крім цього, позивач вважає, що має право на виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового за весь час затримки такої виплати по день її фактичної виплати.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення, передбаченої пунктом 1 статті 10-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20.12.1991 № 2011-XII, у серпні 2016 року у розмірі 4 661 грн 40 к. та у серпні 2017 року у розмірі 4 794 грн 13 к., без врахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України “Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій” від 22.09.2010 №889.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити позивачу недоплачену у серпні 2016 року та у серпні 2017 року допомогу на оздоровленні, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України “Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій” від 22.09.2010 №889.
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) в частині нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період із грудня 2015 року по жовтень 2017 року із застосуванням базових місяців вересень 2014 року, жовтень 2016 року, липень 2017 року.
Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період із грудня 2015 року по жовтень 2017 року, з урахуванням раніше виплачених сум індексації із застосуванням базового місяця (як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення) січень 2008 року.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_1 ) подав апеляційну скаргу, з підстав порушення норм матеріального права, неповного з`ясування обставин справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано на те, що винагорода, встановлена постановою № 889, не входить до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого нараховується й виплачується допомога на оздоровлення. Ця винагорода має окремий, особливий і разовий вираз виплати, позаяк виплачується тільки тим категоріям військовослужбовців, перелік яких наведений у цій постанові, і тоді, коли у фонді грошового забезпечення наявні (передбачені) кошти для її виплати; вона (винагорода) виплачується як доповнення до суми грошового забезпечення. Виплата цієї винагороди ставиться в залежність від порядку й умов, що нормативно встановлені розпорядником коштів, відповідно до яких, зокрема, щомісячна її виплата можлива, коли військовослужбовець перебуває на військовій службі.
Крім цього зазначено, що питання пов`язане з проведенням індексації грошового забезпечення повинно врегульовуватись при перегляді посадових окладів, окладів за військове звання та інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які носять постійний характер. За час проходження військової служби позивачем в Чернівецькому прикордонному загоні, в останнього у жовтні 2016 року збільшився посадовий оклад (нарахування здійснено в листопаді 2016 року) також в липні 2017 року відбулось збільшення посадового окладу (нарахування здійснено в серпні 2017 року), що підтверджується архівними відомостями ОСОБА_1 № 1338 та № 5081 (наявні в матеріалах справи), відповідно до зазначених змін встановлювався базовий місяць для обрахунку індексації грошового забезпечення. Приклади проведення індексації грошових доходів громадян у разі їх підвищення наведено у додатку 4 до Порядку №1078.
Розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу та який виплачував йому грошове забезпечення. І саме на Чернівецький прикордонний загін за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати позивачу індексацію грошового забезпечення.
Просив скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Державній прикордонній службі України та є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням від 17.03.2015 серії НОМЕР_4 .
Згідно з послужного списку позивача, такий з 13.07.2009 по 04.10.2017 проходив службу в в/ч НОМЕР_1 , а з 07.10.2017 по 07.06.2019 в ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ).
Наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 07.06.2019 №155-ос позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_2 ) з 07.06.2019.
Представником позивача 09.03.2020 на адресу в/ч НОМЕР_1 надіслано адвокатський запит з проханням надати інформацію, зокрема про наявність чи відсутність заборгованості із матеріального та грошового забезпечення ОСОБА_1 , право на яке останній набув під час проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 , та інформацію про нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 2015 року до жовтня 2017 року із наданням детального розрахунку та зазначенням базового місяця для обчислення індексації до грудня 2015 року та зазначенням місяця, з якого здійснено обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення індексації з січня 2016 року.
У випадку не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення просив здійснити відповідне нарахування та виплату.
На адвокатський запит представника позивача в/ч 2195 надано відповідь від 23.03.2020 №11/3163, додатком до якої долучено довідку від 24.04.2020 №218 про нараховану та виплачену індексацію за 2015-2017 роки та архівні відомості про грошове забезпечення позивача.
Згідно з довідкою від 24.04.2020 №218 за період з 2015 по 2017 року позивачу нараховано індексацію грошового забезпечення в розмірі 23 758,18 грн., з яких виплачено 1843,01 грн.
Для обрахунку індексацію грошового забезпечення з 2015 по 2017 роки в/ч НОМЕР_1 застосовано базові місяці: вересень 2014 року, жовтень 2016 року та липень 2017 року.
Загальна сума не виплаченої індексації грошового забезпечення становить 21915,17 грн.
Відповідач у відповіді на адвокатський запит також повідомив про відсутність іншої заборгованості із виплати грошового забезпечення за час проходження служби позивачем у в/ч НОМЕР_1 .
Вважаючи свої права порушеними, оскільки, на його думку, відповідачем здійснено нарахування та виплату допомоги на оздоровленні (у серпні 2016 року і у серпні 2017 року) та індексацію грошового забезпечення у неповному розмірі, позивач звернувся з даними позовними вимогами до суду.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена Постановою №889, нараховувалась та виплачувалась позивачу щомісяця, що вказує на її систематичність, відтак така підлягає включенню до складу грошового забезпечення позивача при обрахунку допомоги на оздоровлення у 2016 та 2017 роках. 
Крім цього, колегія суддів вважає вірним висновок про те, що відповідач починаючи з грудня 2015 року до березня 2018 року повинен був застосовувати січень 2008 року як базовий місяць для розрахунку індексації грошового забезпечення, оскільки саме з грудня 2015 року застосовуються нові єдині підходи щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення (заробітної плати) затверджені порядком №1078, який був змінений постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013.
Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Щодо позовних вимог про неповноту нарахування та виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення у серпні 2016 року та серпні 2017 року без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2018 №889, колегія суддів виходить з наступного.
Пунктом 1 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII) визначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Відповідно до частини другої статті 9 №2011-XII до складу грошового забезпечення входять, зокрема щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія).
Згідно з абзацами 1, 2 частини четвертої статті 9 №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Постановою Кабінету Міністрів України “Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій” від 22.09.2010 №889 (далі – Постанова № 889) встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям Державної прикордонної служби (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.
Матеріалами справи, а саме особистими картками грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2016 та 2017 роки підтверджується, що до складу грошового забезпечення, з якого йому було здійснено обчислення допомоги на оздоровлення та які виплачено у серпні 2016 року та у серпні 2017 році, не включено щомісячну додаткову грошову винагороду.
Як встановлено та не заперечується сторонами у справі, така щомісячна додаткова грошова винагорода виплачувалася позивачу в/ч НОМЕР_1 під час проходження ним військової служби протягом 2016 та 2017 років.
Положення щодо не включення щомісячної додаткової грошової винагороди до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат, містить пункт 8 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 02.02.2016 № 73 (далі -  Інструкція № 73).
В даному випадку судом першої інстанції вірно враховано пріоритетність законів над підзаконними актами та дискрецію держави щодо визначення порядку та розміру гарантій особам, які проходять військову службу.
Так, частиною четвертою статті 9 Закону № 2011-XII Міністру оборони України надано повноваження лише визначати порядок виплати грошового забезпечення, тоді як право визначення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та види виплат військовослужбовцям, які включаються до складу місячного грошового забезпечення законом не віднесено до його компетенції та може бути змінене лише законодавцем.
Отже, при визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає саме Закон № 2011-XII.
Згідно з відомостями особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2016 та 2017 роки, щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена Постановою №889, нараховувалась та виплачувалась позивачу щомісяця, що вказує на її систематичний характер, відтак щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена Постановою №889, підлягає включенню до складу грошового забезпечення позивача при обрахунку допомоги на оздоровлення у 2016 та 2017 роках.
Зазначене відповідає висновкам викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 6 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17 та в постанові Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 826/11679/17, відповідно до яких до грошового забезпечення військовослужбовців, як обрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Такий принциповий підхід застосовується незалежно від виду виплат.
З урахуванням встановлених обставин справи вимоги про визнання протиправними дій в/ч НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати позивачу допомоги на оздоровлення, передбаченої пунктом 1 статті 10-1 Закону №2011-XII, у серпні 2016 року у розмірі 4 661,40 грн. та у серпні 2017 року у розмірі 4 794,13 грн., без врахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 889, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відтак, з метою відновлення порушених прав позивача слід задовольнити позовні вимоги про зобов`язання в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь позивача недоплачену допомогу на оздоровленні у серпні 2016 року та у серпні 2017 року, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 889.
Відносно нарахування та виплати на користь позивача індексації грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по жовтень 2017 року, необхідно зазначити наступне.
Згідно з статтею 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (ч.2).
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч.3).
У статті 1 Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі-Закон № 1282-XII) визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Частинами першою-другою статті 5 Закону № 1282-XII встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частина шоста статті 5 Закону № 1282-XII).
З метою реалізації Закону № 1282-XII постановою Кабінету Міністрів України від 17 березня 2003 року № 1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі – Порядок № 1078).
Відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 року № 491-IV Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац 8 пункту 4 Порядку № 1078).
Згідно з пунктом 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Отже, індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною сум грошового забезпечення військовослужбовців.
Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців, що також має значення для розрахунку їх пенсії за вислугу років, оскільки забезпечує дотримання прав осіб, які проходили військову службу, як складової конституційного права на соціальний захист.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.04.2019 справа № 638/9697/17, від 30.09.2019 справа № 750/9785/16-а, від 20.11.2019 справа № 522/11257/16-а.
Згідно з пунктом 5 Порядку № 1078 (в редакції чинній з 01.12.2015), у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Таким чином, місяць в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців. Разом з цим, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то базовий період не змінюється, а сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», яка набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність 01.03.2018 (далі - Постанова № 1294), встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців, які визначені Додатком №1 до Постанови № 1294.
В подальшому після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704), якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з доводами позивача щодо в період з 01.01.2008 по 28.02.2018 посадові оклади військовослужбовців були незмінними, а відтак з грудня 2015 року по жовтень 2017 року базовим місяцем для нарахування індексації ОСОБА_1 є січень 2008 року.
При цьому, апелянт заперечуючи проти позовних вимог зазначає, що у разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. Оскільки в 2016 та 2017 роках збільшувались розміри посадового окладу позивача за рахунок його складових, що відображено в архівних відомостях про грошове забезпечення позивача за 2016 та 2017 роки, відповідно змінювався і базовий місяць для обрахунку індексації грошового забезпечення.
Однак, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи відповідача, що збільшення додаткових видів доплат призвело до суттєвого щомісячного збільшення грошового забезпечення позивача, з огляду на таке.
Згідно з пунктом 14 Порядку № 1078 роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.
Так, відповідно до роз`яснення Мінсоцполітики від 08.08.2017 №48/0/66-17 на запит Департаменту фінансів Міноборони від 18.07.2017 № 248/3/9/1/863, зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на початок обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації, якщо не підвищується посадовий оклад.
У абзаці 5 пункту 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Відтак, збільшення грошового забезпечення військовослужбовця за рахунок додаткових видів доплат без зміни посадового окладу не впливає на розмір індексації грошового забезпечення, а тому вересень 2014 року, жовтень 2016 року та липень 2017 року не повинні визначатися як базові місяці при нарахуванні суми індексації грошового забезпечення позивача за період з грудня 2015 року по жовтень 2017 року.
Таким чином, судом не встановлено, а відповідачем не доведено, що підвищення грошового забезпечення позивача у вересні 2014 року, жовтні 2016 року та липні 2017 року перевищило суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу та яка мала нараховуватися із базового місяця січень 2008 року.
Отже, базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення позивача є січень 2008 року, в якому Постановою №1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців.
Наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 відповідно до статті 9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).
Згідно з пунктом 8 розділу I Порядку №260 виплата грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).
ОСОБА_1 в період з грудня 2015 року по жовтень 2017 року, перебував на грошовому забезпеченні в/ч НОМЕР_1 , тому обов`язок по нарахуванню та виплаті індексації грошового забезпечення за вказаний період покладається саме на в/ч НОМЕР_1 .
Не заслуговують на увагу покликання апелянта на його виключні дискреційні повноваження на нарахування індексації грошового забезпечення, зважаючи на наступне.
Наявність саме у роботодавця, яким у даному випадку є відповідач, повноважень щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення з урахуванням, окрім іншого, певного базового місяця індексації, не скасовує компетенції суду щодо можливості зобов`язання відповідача враховувати при обчисленні індексації конкретний базовий місяць, за наявності про це відповідного спору між сторонами.
В даному випадку відповідач мав можливість здійснити правильне нарахування і виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення період з грудня 2015 року по жовтень 2017 року, однак як встановлено судом здійснив нарахування індексації з порушенням вищенаведених норм, тому з метою захисту та відновлення порушених прав слід визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_1 в частині нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період із грудня 2015 року по жовтень 2017 року із застосуванням базових місяців вересень 2014 року, жовтень 2016 року, липень 2017 року і як наслідок, зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період із грудня 2015 року по жовтень 2017 року, з урахуванням раніше виплачених сум індексації, із застосуванням базового місяця (як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення) січень 2008 року.
Зазначене відповідає правовій позиції висловленій Верховним Судом в постанові від 10 вересня 2020 року у справі №200/9297/19-а, де судом прямо вказано, що базовий місяць для нарахування індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 року має застосовуватись січень 2008 року.
Враховуючи встановлені обставини та норми чинного законодавства України колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність часткового задоволення позовних вимог.
Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.
Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.243, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                       ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) – залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року у справі № 380/3031/21 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	М. А. Пліш