УХВАЛА

24 вересня 2021 року 
м. Київ

Справа № 910/1125/19 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Банаська О. О.

розглянув без виклику учасників справи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Піллар" про відвід судді Чумака Ю. Я. 

від розгляду касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Квазар" 
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2021
у складі колегії суддів: Руденко М. А. (головуюча), Ходаківської І. П.,                      Дідиченко М. А. 
та на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2019
у складі судді Підченка Ю. О.
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Піллар"
до Приватного акціонерного товариства "Квазар"
про зобов`язання повернути майно

ВСТАНОВИВ:

18.06.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Публічного акціонерного товариства "Квазар" (далі - ПрАТ "Квазар") на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2019 у справі № 910/1125/19, подана 11.06.2021 до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги ПрАТ "Квазар" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2019 у справі № 910/1125/19 було визначено колегію суддів у складі: Багай Н. О. (головуючої), Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 18.06.2021.

Ухвалою Верховного Суду від 06.07.2021 касаційну скаргу ПрАТ "Квазар" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2019 у справі                                    № 910/1125/19 залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 20.08.2021, з поміж іншого, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПрАТ "Квазар" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2019 у справі № 910/1125/19, призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 14.09.2021, відмовлено у задоволенні клопотання ПрАТ "Квазар" про зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2019 у справі № 910/1125/19 до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

У судовому засіданні 14.09.2021 оголошено перерву до 21.09.2021.

16.09.2021 на електронну адресу Верховного Суду та 17.09.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Піллар" (далі - ТзОВ "Піллар") надійшла заява про відвід судді Чумака Ю. Я. від розгляду касаційної скарги ПрАТ "Квазар" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2019.

Заява ТзОВ "Піллар" обґрунтована наявністю обставин, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Чумака Ю. Я. оскільки, за твердженням заявника, під час судового засідання, яке відбулось 14.09.2021 у приміщенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом усього засідання суддею Чумаком Ю. Я. "здійснювалось формулювання правової позиції відповідача - ПрАТ "Квазар" замість представника останнього, шляхом визначення порушених норм матеріального права, визначення порушених прав та інтересів відповідача та повідомлення (підказування) інших обставин, які начебто, можуть слугувати підставою для задоволення касаційної скарги відповідача, в той час як представник відповідача визначити вказаного не міг".

У якості нормативної підстави для відводу заявник визначив приписи пунктів 3, 5 частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Верховний Суд у складі колегії суддів: Багай Н. О. (головуючої),                Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я., визнав доводи, викладені у заяві ТзОВ "Піллар" необґрунтованими та ухвалою від 21.09.2021 справу № 910/1125/19 передав на авторозподіл для визначення судді з розгляду заяви про відвід судді                       Чумака Ю. Я.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду заяви                        ТзОВ "Піллар" про відвід судді Чумака Ю. Я. від розгляду касаційної скарги                 ПрАТ "Квазар" у справі № 910/1125/19 визначено суддю Банаська О. О., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 22.09.2021.

За приписами частин сьомої, восьмої статті 39 ГПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Розглянувши заяву ТзОВ "Піллар" про відвід судді Чумака Ю. Я. від розгляду касаційної скарги ПрАТ "Квазар" у справі № 910/1125/19 суд дійшов таких висновків.

Статтями 38, 42 ГПК України закріплені права та обов`язки учасників справи, серед яких, право подавати заяви, зокрема і про відвід судді.

Статтею 35 ГПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді. Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи чи є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до частини першої, другої статті 48 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частиною четвертою статті 11 ГПК України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

Стаття 6 Конвенції вимагає, що суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України").

Європейський суд з прав людини зазначив, що "безсторонність", в сенсі пункту    1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.1996, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Частиною третьою статті 38 ГПК України унормовано, що відвід повинен бути вмотивованим.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді. 

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.
Окрім зазначеного, у частині четвертій статті 35 ГПК України імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Заява ТзОВ "Піллар" про відвід судді Чумака Ю. Я. свідчить про незгоду з процесуальними діями судді у справі № 910/1125/19 під час судового засідання 14.09.2021, однак наведені заявником підстави для відводу судді фактично ґрунтуються на його припущеннях, а не на достовірно встановлених обставинах, які могли б свідчити про наявність підстав для відводу судді в розумінні статей 35, 36 ГПК України.

Саме лише припущення не може бути покладено в основу будь-якого судового акту, в тому числі й прийнятого за результатами розгляду заяви про відвід судді. 

Обґрунтованих обставин, які б свідчили про упередженість судді Чумака Ю. Я. стосовно заявника, зацікавленість судді в певному рішенні у цій справі чи про необ`єктивне ставлення до учасників провадження у справі суд не встановив.

За результатами розгляду заяви ТзОВ "Піллар" про відвід судді Чумака Ю. Я. від розгляду касаційної скарги ПрАТ "Квазар" у справі № 910/1125/19 суд дійшов висновку, що доводи заявника є такими, що не узгоджуються із наведеними вище нормами законодавства, не містять об`єктивно обґрунтованих посилань на дійсні обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді та могли б бути підставою для його відводу у розумінні статті 35 ГПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви                        ТзОВ "Піллар" про відвід судді Чумака Ю. Я. від розгляду касаційної скарги                ПрАТ "Квазар" у справі № 910/1125/19 слід відмовити.

Керуючись статтями 35, 39, 234, 235, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду 

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Піллар" про відвід судді Касаційного господарського суду Верховного Суду Чумака Ю. Я. від розгляду касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Квазар" у справі № 910/1125/19.

Ухвала набирає сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    О. О. Банасько