УХВАЛА
про залишення касаційної скарги без руху

16 липня 2021 року 

м. Київ
справа № 380/1963/20
адміністративне провадження № К/9901/25119/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Желєзного І.В., 

перевірив касаційну скаргу Львівської міської ради 
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року (суддя Гавдик З.В.) та 
постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2021 року (колегія у складі суддів Улицького В.З., Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.)
у справі № 380/1963/20 
за позовом ОСОБА_1 
до Львівської міської ради, ОСОБА_2 , 
треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , 
про визнання протиправною і скасування ухвали, зобов`язання вчинити дії.

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської міської ради, ОСОБА_2 , в якому просив:
-          визнати протиправною (нечинною) та скасувати ухвалу Львівської міської ради від 10.10.2019 № 5680 «Про відмову гр. гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянки на                            АДРЕСА_1 », 
-          визнання протиправною (нечинною) та скасування ухвалу Львівської міської ради від 21.11.2019 № 5966 «Про надання гр. ОСОБА_4 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянки на АДРЕСА_1 », 
-          зобов`язати Львівську міську раду винести на розгляд сесії та розглянути клопотання від 28.08.2015 щодо безоплатної передачі йому земельної ділянки та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром до 0,10 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться поміж будинком за адресою:         АДРЕСА_1 та будинком за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до картографічних даних, які були додані до клопотання в першочерговому порядку, 
-          зобов`язати Львівську міську раду надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром до 0,10 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться поміж будинком за адресою: АДРЕСА_1 та будинком за адресою: АДРЕСА_2 , що не надані у власність або користування (з можливістю подальшого їх переведення до земель житлової та громадської забудови) відповідно до картографічних даних, які були додані до клопотання в першочерговому порядку.

Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 24.02.2021 частково задовольнив позов:
-          визнав протиправною та скасував ухвалу Львівської міської ради від 10.10.2019        № 5680 «Про відмову гр. гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянки на                            АДРЕСА_1 »;
-          визнав протиправною та скасував ухвалу Львівської міської ради від 21.11.2019        № 5966 «Про надання гр. ОСОБА_4 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянки на АДРЕСА_1 »;
-          зобов`язав Львівську міську раду повторно винести на розгляд сесії та розглянути клопотання ОСОБА_1 від 28.08.2015 щодо безоплатної передачі земельної ділянки та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром до 0,10 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться поміж будинком за адресою: АДРЕСА_1 та будинком за адресою:        АДРЕСА_2 , відповідно до картографічних даних, які були додані до клопотання в першочерговому рядку;
-          відмовив в іншій частині позову;
-          стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 2 522,40 грн на відшкодування сплаченого судового збору. 

Восьмий апеляційний адміністративний суду постановою від 18.05.2021 скасував рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 та прийняв нову постанову про задоволення позову. 

У червні 2021 року відповідач оскаржив зазначені судові рішення в касаційному порядку.

Верховний Суд ухвалою від 29.06.2021 повернув Львівській міській раді касаційну скаргу відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку).

05.07.2021 Львівська міська рада повторно подала касаційну скаргу, що 09.07.2021 надійшла до Верховного Суду, в якій, із посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого. 
Відповідно до ст. 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісно реалізувати належне їм право на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених ч. 2 і 3 ст. 353 цього Кодексу.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги передбачені ст. 330 КАС України. 
Згідно з п. 4 ч. 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом.
Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та/або апеляційної інстанцій застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі ж подання касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 4 статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, щодо яких саме правовідносин Верховний Суд ще не сформував правового висновку, а не абстрактно на це покликатися.
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права (п. 4 ч. 4 статті 328 КАС України) щодо неналежного дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права, за умови заявлення у касаційній скарзі також підстав касаційного оскарження, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 328 КАС України. 
Отже, під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) ч. 4 ст. 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.
Відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Проте Львівська міська рада, цитуючи та посилаючись у касаційній скарзі на постанови Верховного Суду України від 19.01.2016 у справі № 824/167/15-а, від 07.06.2016 у справі № 21-1625/16, постанови Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 826/7631/15, від 11.09.2019 у справі № 819/570/18, не конкретизує підставу касаційного оскарження, не зазначає, які саме висновки судів першої та апеляційної інстанцій зроблені за неправильного застосування норм матеріального права без урахування зазначених правових позицій, в чому полягає подібність правовідносин у даних справах. 
Фактично, Львівська міська рада не усунула недоліки касаційної скарги, які слугували підставою для повернення ухвалою Верховного Суду від 29.06.2021 попередньої скарги. 

За викладених обставин, касаційну скаргу слід залишити без руху та встановити Львівській міській раді десятиденний строк для усунення недоліків скарги шляхом подання до Суду обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021 відповідно до ч. 2 ст. 330 КАС України.

Керуючись ст. 328, 330, 332 КАС України, Суд,- 

УХВАЛИВ:

1.          Касаційну скаргу Львівської міської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2021 року у справі № 380/1963/20 залишити без руху.
2.          Надати Львівській міській раді строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
3.          Встановлений судом строк може бути продовжений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
4.          Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у строк, визначений судом, у частині надання обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження - касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                              І.В. Желєзний