Справа № 465/2183/20                                Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я. 
Провадження № 22-ц/811/1487/21                        Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я. 
Категорія:76

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 серпня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого- судді Мельничук О.Я., 
суддів Ванівського О.М., Шеремети Н.О.,
при секретарі Ждан К.О.
за участю представника відповідача Кошлакова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 і його представників: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 23 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4» про поновлення на роботі та стягнення заробітної сплати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 23 листопада 2020 року неприбуття позивача ОСОБА_1 в судові засідання визнано як зловживання своїми процесуальними правами та неповагою до суду.
Застосовано до ОСОБА_1 заходи процесуального примусу у вигляді штрафу.
Стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 в дохід Державного бюджету України на користь Державної судової адміністрації України (стягувач) штраф у розмірі 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4204,00 (чотири тисячі двісті чотири) гривні.

Ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 і його представники: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вважають ухвалу суду незаконною, необгрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права.. Звертають увагу, що інтереси позивача представляв адвокат Дмитрович Н., а відмова позивача від самопредставництва була розцінена судом як неповага до суду. Зазначають, що адвокатом суд повідомлявся про погане самопочуття позивача, в якого були симптоми захворювання на COVID-19, що в подальшому було підтверджено лабораторними тестами. Також звертають увагу, що адвокат позивача, виконуючи сумлінно свої обов`язки, приймала активну участь у всіх судових засіданнях. Суд безпідставно прийшов до висновку про визнання явки позивача обов`язковою, оскільки він скористався своїм право на представництво своїх інтересів через представників. Вважають, що суддя Кузь В.Я. при розгляді справи з надуманих підстав притягнув позивача до адміністративної відповідальності. В апеляційній скарзі просять скасувати ухвалу Франківського районного суду міста Львова якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 247 і визнати дії посадових осіб щодо безпідставного притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 протиправними.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 і його представників: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підлягає до часткового задоволенню із наступних підстав.

Обсяг прав та обов`язків учасників цивільної справи визначений ст. 43 ЦПК України.
Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
За п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою. У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.
Статтею 148 ЦПК України передбачено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу. У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника. Ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає. Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.
Відповідно до ст. ст. 143, 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.
З матеріалів убачається, що 22 жовтня 2020 року в судовому засіданні судом визнано явку учасників судового процесу обов`язковою, а також визнав неявку позивача безпідставною і зобов`язав останнього представити документи об`єктивності неявки в судове засідання.
З матеріалів справи та звукозапису судового засідання Франківського районного суду міста Львова від 23 листопада 2020 року вбачається, що визнаючи явку учасників судового процесу обов`язковою, суддя жодним чином не обгрунтував таку необхідній щодо позивача, в той час як позивач в даній справі до моменту постановлення оскаржуваної ухвали діяв через свого представника – Дмитрович Н.В., яка була присутня в судових засідання 22 жовтня 2020 року та 23 листопада 2020 року.

В ухвалі суду про накладення на ОСОБА_1 штрафу, суд не навів жодних доказів, з яких підстав явка позивача визнана судом обов`язковою і які обставини суд мав на меті з`ясувати в позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Зловживання процесуальними правами – це цивільне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасника справи, що перешкоджає правосуддю.
Місцевий суд у своїй ухвалі не навів обґрунтованих мотивів застосування заходу процесуального примусу (штрафу) до позивача, які б явно свідчили про недобросовісність позивача у виконанні процесуальних обов`язків чи створення перешкод у вирішенні заявленого позову по суті, лише зазначив, що позивач не виконує свої процесуальні обов`язки з метою перешкоджання судочинству.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, про відсутність підстави для накладення штрафу на позивача ОСОБА_1 , в зв`язку з чим ухвала Франківського районного суду міста Львова від 23 листопада 2020 року підлягає скасуванню.
Що ж до вимоги апеляційної скарги про визнання протиправними дій посадових осіб щодо безпідставного притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 , такі до задоволення не підлягають, оскільки вчинення таких дій судом апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу щодо притягнення до відповідальності в порядку норм ст. 148 ЦПК України, нормами чинного законодавства не передбачено.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, ст.ст. 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 і його представників: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 – задовольнити частково.
Ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 23 листопада 2020 року скасувати.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 25 серпня 2021 року.

Головуючий:                                                О.Я. Мельничук

       Судді:                                                                О.М. Ванівський

                                                                       Н.О. Шеремета