УХВАЛА
 
28 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 489/6796/18 
провадження № 61-18353св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., 
Червинської М. Є., 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом Першого заступника прокурора Миколаївської області інтересах Держави до Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування окремих пунктів рішення міської ради, визнання незаконним державного акта на землю та витребування земельної ділянки, 
 
за касаційною скаргою ОСОБА_2 , подану в його інтересах адвокатом Сорочаном Василем Васильовичем, на постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року у складі колегії суддів: 
Бондаренко Т. З., Темнікової В. І., Крамаренко Т. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2018 року Перший заступник прокурора Миколаївської області 
в інтересах держави (далі - прокурор) звернувся до суду з позовом до Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування окремих пунктів рішення міської ради, визнання незаконним державного акта на землю та витребування земельної ділянки. 

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 липня 2019 року 
в задоволенні позову відмовлено.
 
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 липня 2019 року  скасовано, прийнято нову постанову про задоволення позову.
 
Визнано незаконними та скасовано пункти 3, 3.2 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради від 13 червня 2008 року № 24/37, відповідно до яких затверджено проєкт землеустрою та надано ОСОБА_1 земельну ділянку площею 630,00 кв. м з кадастровим номером 4810136900:02:048:0003 на 
АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. 
 
Визнано недійсним та скасовано державний акт від 11 лютого 2009 року серії ЯЗ № 144863, виданий Миколаївською міською радою на ім`я ОСОБА_1 .
 
Витребувано від ОСОБА_2 на користь територіальної громади м. Миколаєва в особі Миколаївської міської ради земельну ділянку площею 630,00 кв. м, кадастровий номер 4810136900:02:048:0003, на 
АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку 
та господарських будівель. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
У грудні 2020 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Сорочан В. В., подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року і залишити в силі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 липня 2019 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 20 січня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано справу з Ленінського районного суду м. Миколаєва.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, а саме рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанова суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті, є неправильне

застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права 
без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку
наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення 
від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального 
та процесуального права.
 
Підстави для виклику сторін відсутні.
 
За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 ЦПК України.
 
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду у складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом Першого заступника прокурора Миколаївської області інтересах Держави до Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконними 
та скасування окремих пунктів рішення міської ради, визнання незаконним державного акта на землю та витребування земельної ділянки призначити 
до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження 
без повідомлення учасників справи колегією у складі п`яти суддів.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                     В. М. Коротун
 
                                                                                                     М. Є. Червинська