УХВАЛА

19 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 620/656/21
адміністративне провадження № К/9901/28904/21  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів -Кашпур О.В., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівський області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 4 березня 2021 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2021 року у справі №620/656/21 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівський області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання протиправною та скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівський області звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 20 січня 2021 року у виконавчому провадженні №63722438.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 4 березня 2021 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2021 року, у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівський області звернулося із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її засобами поштового зв`язку 4 серпня 2021 року.

У своїй касаційній скарзі скаржник просить рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 4 березня 2021 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2021 року у справі №620/656/21  скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

У свою чергу, стаття 287 КАС України регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Предметом розгляду цієї справи є правомірність винесення постанови державного виконавця про накладення штрафу.

За такого правового врегулювання та обставин справи оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Однак, оскаржуючи судове рішення суду апеляційної інстанції, прийняте за правилами статті 287 КАС України, скаржником не обґрунтовано, яке значення матиме рішення касаційного суду, ухвалене за наслідками розгляду цієї касаційної скарги, для формування єдиної правозастосовної практики.

Також скаржник не наводить прикладів різного або суперечливого застосування судами однієї й тої ж норми права у подібних правовідносинах.

Водночас, аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовної практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 248, 287, 329, 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівський області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 4 березня 2021 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2021 року у справі №620/656/21 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівський області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправною та скасування постанови.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

..........................

...........................

...........................
Н.М. Мартинюк
О.В.  Кашпур
В.М. Соколов,
Судді Верховного Суду