ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року	Львів	Справа № 460/617/21 пров. № А/857/11376/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
головуючого судді                                                    Ніколіна В.В.
суддів                                                                         Большакової О.О., Гінди О.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року (суддя - Нор У.М., м. Рівне, повне судове рішення складено 02 квітня 2021 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 у лютому 2021 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації Рівненської області, у якому просила зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити їй щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва і особистого підсобного господарства в розмірі 40 відсотків від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, починаючи з 17 липня 2018 року. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 має статус особи, яка потерпіла внаслідок  Чорнобильської катастрофи та постійно проживає в селі Заболоття Володимирецького району Рівненської області. Вказаний населений пункт віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, тому вона має право на отримання щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, передбаченої ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Однак відповідач, всупереч вимогам чинного законодавства, таку допомогу їй не виплачує.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року у справі №460/617/21 у задоволенні позову відмовлено. 
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржила позивач, яка із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову з підстав відсутності у ОСОБА_1 посвідчення, що підтверджує віднесення її до осіб, потерпілих від Чорнобильської катастрофи, або до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки долученими до матеріалів справи документами в повній мірі підтверджено статус позивача як потерпілої  внаслідок  Чорнобильської катастрофи. Вказане підтверджується також посвідченням серії НОМЕР_1 від 12 жовтня 1993 року, яке долучене до апеляційної скарги.
Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої  статті 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи  3 категорії, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 від 12 жовтня 1993 року.
Позивач проживає на території радіоактивного забруднення, в селі Заболоття Володимирецького району Рівненської області (а.с.5-6), яке відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українською РСР від 23.07.1991 №106, віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.
На запит позивача в порядку Закону України «Про звернення громадян» щодо нарахування коштів передбачених ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" Управління соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації листом від 09.12.2020 №М-5865/06-10/20 повідомило, що Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76-VIII ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виключена, відповідно нарахування вказаної допомоги зупинено. З огляду на викладене, управління немає підстав для нарахування та виплати грошової допомоги (а.с.4)
Вважаючи дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті грошової допомоги передбаченої ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протиправними, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача відсутнє посвідчення, що підтверджує віднесення її до осіб, потерпілих від Чорнобильської катастрофи, або до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у зв`язку з чим вона не набула права на отримання щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, передбаченої ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я визначає  Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі Закон №796-XII), який також створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, а також соціального захисту потерпілого населення.
Відповідно до положень  статті 37 цього Закону  (у редакції, чинній із 09.07.2007) громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в таких розмірах: - у зоні посиленого радіоекологічного контролю - 30 процентів від мінімальної заробітної плати; - у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 процентів від мінімальної заробітної плати; - у зоні безумовного (обов`язкового) відселення - 50 процентів від мінімальної заробітної плати.
Перелік населених пунктів, жителям яких виплачується щомісячна грошова допомога, затверджується КМУ.
Ця допомога виплачується щомісячно за місцем роботи, пенсіонерам - органами, які виплачують пенсію, непрацюючим громадянам - місцевими державними адміністраціями або виконавчими органами рад за місцем проживання.
У свою чергу, підпунктом 8 пункту 28  розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» від 28.12.2007  (далі - Закон №107-VI) текст  статті 37 Закону №796-XII  було викладено в новій редакції, за якою громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в порядку та розмірах, встановлених КМУ. Ця допомога виплачується щомісячно органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації.
Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008  положення пункту 28  розділу ІІ Закону №107-VI  визнані неконституційними.
Разом з тим, у 2012-2014 роках на підставі законів України про Державний бюджет України на відповідні роки норми і положення  статті 37 Закону №796-XII  застосовувались у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Підпунктом 7 пункту 4  розділу І Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014  (далі  Закон №76-VІІІ), який набрав чинності з 01.01.2015 статті  31,  37,  39  та  45 Закону №796-XII  виключено.
Рішенням Конституційного Суду України № 6-р/2018 від 17 липня 2018 року  (далі  Рішення № 6-р/2018), підпункт 7 пункту 4  розділу І Закону №796-XII  визнано таким, що не відповідає  Конституції України  (є неконституційним).
Таким чином, рішенням Конституційного Суду України відновлено дію статті 37  Закону №76-VІІІ, тобто остання з 17.08.2018 є чинною.  Механізм використання, обліку, звітності і контролю за використанням коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, головним розпорядником яких є Мінсоцполітики, визначений «Порядком використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженим постановою КМУ від 20.09.2005№936 ( далі - Порядок № 936).
Відповідно до пункту 3 Порядку №936 призначення громадянам компенсацій, допомоги певних видів та надання пільг здійснюється за заявою, форма якої затверджується Мінсоцполітики.  Виплата компенсацій, допомоги певних видів та надання пільг у разі, коли вперше встановлено відповідний статус постраждалої особи і видано відповідне посвідчення, проводиться з дня подання громадянином заяви, але не раніше ніж з дня видачі йому посвідчення встановленого зразка.
У разі зміни категорії постраждалої особи, її групи інвалідності або посвідчення проведення виплати поновлюється з дня припинення останньої виплати за умови, що особа мала право на такі виплати та повідомила про це уповноважений орган протягом трьох місяців.
У разі зміни зареєстрованого місця проживання (перебування) або місця роботи постраждала особа для отримання виплати за новим місцем проживання (перебування) або місцем роботи не пізніше ніж через три місяці подає заяву та довідку про отримані виплати (нарахування) за попереднім місцем проживання (перебування).
17.08.2002 КМУ прийнято Постанову «Про вдосконалення механізму надання соціальної допомоги» №1146 (далі  Постанова №1146), пунктом 3 якої зобов`язано Міністерство праці та соціальної політики до 01.10.2002 затвердити форму заяви для призначення всіх видів соціальної допомоги та підготувати рекомендації щодо відповідної організації роботи місцевих органів праці та соціального захисту населення.
Однак, така заява Міністерством праці та соціальної політики була затверджена наказом від 21.04.2015 № 441 (далі  Наказ №441), при цьому у вказаній заяві відсутній такий вид соціальної допомоги, як щомісячна грошова допомога у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановлена  статтею 37 Закону №796-XII, оскільки  Законом №76-VIII,  статтю 37 Закону №796-XII  було виключено.
Тобто, з 01.01.2015 нарахування та виплата щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої  статтею 37 Закону №796-XII, припинена у зв`язку із внесеними змінами в закон.
Разом з тим, 17.07.2018 Рішенням № 6-р/2018, підпункт 7 пункту 4  розділу І Закону №76-VIII  визнаний таким, що не відповідає  Конституції України  (є неконституційним).
Отже, вказаним Рішенням № 6-р/2018 відновлено дію  статті 37 Закону №796-XII, яка із 17.07.2018 є чинною.
В той же час, після прийняття наведеного вище рішення Конституційного Суду України, впродовж 2018-2020 років, Уряд України в особі Мінсоцполітики будь-яких змін до переліку видів соціальної допомоги у заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, затвердженої Наказом №441 щодо щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої  статтею 37 Закону №796-XII, не вносив. І це при тому, що для призначення соціальної допомоги нормами права встановлений обов`язок для громадян подати заяву встановленої форми.
Таким чином, особи, які мають статус потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи та проживають на територіях зон радіоактивного забруднення, фактично позбавлені правової можливості подати заяву про призначення щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої  статтею 37 Закону №796-XII, оскільки форма, яка затверджена Наказом, не передбачає такого виду соціальної допомоги.
З урахуванням викладеного суд вважає, що за відсутності встановленої  законом  форми заяви про призначення щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої  статтею 37 Закону №796-XII, подання особою, яка має право на таку допомогу, відповідної заяви довільного зразка, є прийнятним.
З огляду на викладене, необхідно зауважити, що судом апеляційної інстанції не заперечується право позивача на призначення та отримання компенсаційних виплат, передбачених  статтею 37 Закону №796-XII, однак таке право може бути реалізовано в установленому порядку шляхом звернення з відповідною заявою та пакетом документів до відповідного органу соціального захисту населення.
Щодо перебування осіб, які мають право на отримання щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої  статтею 37 Закону №796-XII  на обліку у відповідача, то необхідно вказати, що пунктом 3 Порядку №936 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що заяви з необхідними документами для виплати компенсацій, допомоги певних видів та надання пільг приймаються від громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві держадміністрації, виконавчими органами міської ради міста обласного значення, районної у місті (крім м. Києва) ради.
З 01.01.2021 заяви з необхідними документами для виплати компенсацій, допомоги певних видів та надання пільг приймаються від громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних держадміністрацій лише у разі надіслання їх поштою або в електронній формі (через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики, інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування або Єдиний державний веб-портал електронних послуг). Заяви з необхідними документами для виплати компенсацій, допомоги певних видів та надання пільг також приймаються уповноваженими посадовими особами виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідної територіальної громади (далі - посадові особи виконавчого органу) та посадовими особами центру надання адміністративних послуг, які передають їх протягом трьох робочих днів з дати їх надходження відповідному структурному підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві держадміністрації, виконавчому органу міської ради міста обласного значення, районної у місті (крім м. Києва) ради.
До 01.03.2021 посадова особа виконавчого органу або центру надання адміністративних послуг, яка приймає заяву з необхідними документами для виплати компенсацій, допомоги певних видів та надання пільг, за наявності технічної можливості реєструє заяву та формує електронну справу (заповнює відповідні електронні форми з використанням інформаційних систем Мінсоцполітики) і не пізніше наступного робочого дня надсилає електронну справу відповідному структурному підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві держадміністрації, виконавчому органу міської ради міста обласного значення, районної у місті (крім м. Києва) ради засобами електронного зв`язку через інформаційні системи Мінсоцполітики з дотриманням вимог  Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «;Про електронні довірчі послуги», «;Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах».
З 01.03.2021 заяви з необхідними документами для виплати компенсацій, допомоги певних видів та надання пільг приймаються посадовими особами виконавчого органу або центру надання адміністративних послуг виключно з формуванням електронної справи. Заяви з необхідними документами для виплати компенсацій, допомоги певних видів та надання пільг (після формування електронної справи) у паперовому вигляді передаються відповідному структурному підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві держадміністрації, виконавчому органу міської ради міста обласного значення, районної у місті (крім м. Києва) ради не рідше ніж раз на два тижні.
Аналіз наведеного вище дає підстави стверджувати, що облік осіб, які мають право на компенсацію, пільги, допомоги до 01.03.2021 здійснюється шляхом формування: або електронної справи, або в паперовому вигляді, а після 01.03.2021 виключно в електронному вигляді. А справа (електронна чи паперова) формується із заяви громадянина та необхідних документів.
Із матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку у відповідача (а.с.15), і, відповідно, щомісячна грошова допомога у зв`язку з обмеженим споживанням продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, передбачена статтею 37 №796-XII їй не нараховувалась та не виплачувалась.
Крім того, ОСОБА_1 не зверталася до відповідача із відповідною заявою про призначення їй щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженим споживанням продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, передбачена статтею 37 №796-XII. 
Так, зі змісту позовної заяви та листа відповідача від 09.12.2020 №М-5865/06-10/20 видно, що позивач зверталася до відповідача із запитом (зверненням) в порядку Закону України «Про звернення громадян», що не може розцінюватися, як подання заяви про призначення щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженим споживанням продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, передбачена статтею 37 №796-XII.
Таким чином, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що позивач після 17.07.2018 подавала заяву про призначення щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, тому колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Отже, за результатом апеляційного розгляду справи, колегія суддів підтримує позицію суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , однак не погоджується з позицією суду першої інстанції щодо мотивів відмови в задоволенні позову.
Згідно з частиною четвертою  статті 317 КАС  зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Відповідно до частин першої, другої, третьої  статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції правильно по суті вирішив даний публічно-правовий спір, однак не надав належної оцінки вказаним у мотивувальній частині постанови апеляційного суду обставинам, а тому оскаржуване рішення суду слід змінити у частині мотивів відмови в задоволенні позовних вимог, частково задовольнивши апеляційну скаргу.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року у справі №460/617/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - змінити в частині мотивів відмови в задоволенні позову, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї  постанови.
В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	О. М. Гінда