ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2021                                                  м. Дніпро                              Справа №  912/392/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Паруснікова Ю.Б. - доповідач, 
суддів: Верхогляд Т.А., Вечірка І.О.
секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Дельта Вілмар» на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 08.04.2021 по справі                    № 912/392/21 (суддя Коваленко Н.М.), повний текст ухвали складено 09.04.2021
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Дельта Вілмар», м. Київ
до відповідача Фермерського господарства «Міф», м. Кропивницький
про стягнення штрафних санкцій в сумі 7711851,54 грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і ухвали суду першої інстанції.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява  ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» до ФГ «Міф», з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (т 3 а. с. 9-10) про:
- стягнення з ФГ «Міф» на користь ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» штрафу за Договором поставки № 500005327 від 11.06.2020 у сумі 5102095,00 грн;
- стягнення з ФГ «Міф» на користь ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» пені за Договором поставки № 500005327 від 11.06.2020 у сумі 2609756,54 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем зобов`язання за договором поставки № 500005327 від 11.06.2020 в частині строків передачі у власність покупця товару (насіння соняшника врожаю 2020 року українського походження) на умовах, п. 3.1. вказаного Договору, внаслідок чого, відповідно до положень ст. 622 ЦК України, ст. 193, 234 ГК України, п. п. 7.2, 7.3, 7.5 Договору у ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» виникло право на стягнення з ФГ «Міф» штрафних санкцій, передбачених пунктами 7.2, 7.3 Договору.
09.03.2021 до суду від відповідача разом з відзивом на позовну заяву надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи            (т 1 а. с. 127-129) з запропонованим питанням: «Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 на сторінці 3 договору поставки від 11.06.2020           № 500005327 у графі «Голова ФГ ( ОСОБА_1 )» ОСОБА_1 , чи іншою особою?», проведення судової почеркознавчої експертизи відповідач просив доручити Кропивницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 08.04.2021 клопотання відповідача № б/н від 09.03.2021 про призначення судової почеркознавчої експертизи задоволено.
Призначено почеркознавчу експертизу по справі № 912/392/21, проведення якої доручено Кропивницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
Провадження по справі № 912/392/21 зупинено на період проведення судової експертизи.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з ухвалою суду позивач оскаржує її в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду.
Апеляційна скарга мотивована відсутністю у суду першої інстанції підстав передбачених ГПК України для призначення експертизи і зупинення провадження у справі, а також призначенням експертизи судом з грубим порушенням норм процесуального права.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на наступне:
-          оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції за відсутності усіх необхідних умов для призначення експертизи, які, зокрема, визначені у пунктах   1, 2 ч. 1 ст. 99 ГПК України, а саме, не надано доказів неможливості надання власного висновку експерта;
-          судом першої інстанції залишено поза увагою те, що призначення почеркознавчої експертизи для з`ясування справжності підпису керівника відповідача у договорі поставки не впливає на оцінку дійсності цього Договору за наявності на ньому відбитку печатки відповідача, достовірність якої не заперечюється останнім;
-          відповідач не надав суду допустимих та належних доказів на підтвердження того, що його печатка протиправно використовувалася іншими особами під час укладання Договору поставки;
-          в порушення приписів ст. 102 ГПК України суд першої інстанції під час призначення експертизи не зібрав усі необхідні матеріали для її проведення і, відповідно, у порушення ч. 1 ст. 100 ГПК України не відобразив їх перелік в оскаржуваній ухвалі;
-          судом не надано належної оцінки доказам позивача щодо недобросовісної поведінки відповідача
З урахуванням вищенаведеного апелянт просить скасувати оскаржувану ним ухвалу з направленням справи до Господарського суду Кіровоградської області для продовження розгляду.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає про невизнання ним позовних вимог, оскільки спірний Договір поставки керівником ФГ «Міф» не підписувався, підпис є підробним, а печатку уповноважені службові особи відповідача на Договорі не ставили. Походження відбитку печатки ФГ «Міф» у наданому позивачем примірнику Договору вважає протиправним, про що свідчить подана до ГУ НП в Кіровоградській області заява відповідача про злочин, за якою здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні                      № 12021120000000065 від 04.03.2021.
Відповідач зазначає, що необхідність призначення експертизи мотивована ним з огляду на те, що обставини належності чи не належності керівникові         ФГ «Міф» ОСОБА_1 підпису, що вчинений від його імені на Договорі, укладення якого відповідачем не визнається, - мають значення для правильного вирішення справи, а тому мають бути досліджені, встановлені й піддані судом правовій оцінці. При цьому, ідентифікація належності підпису у Договорі певній особі не може бути здійснена ні в який інший спосіб, а ніж експертне почеркознавче дослідження.
Відповідач наполягає на тому, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга позивача є безпідставною, з огляду на наступне.
Так, 28.04.2021 експертною установою призначена оскаржуваною ухвалою експертиза проведена, матеріали справи № 912/392/21 разом з висновком експерта № 1574/1575/21-27 від 28.04.2021 повернуті до суду та ухвалою від 29.04.2021 провадження по справі було поновлене.
Доводи апелянта, який стверджує, що відповідач мав можливість і повинен був надати до суду, але без поважних причин не надав висновок експерта з питань, які поставив у клопотанні про призначення експертизи, відповідач вважає помилковими, оскільки для проведення почеркознавчих досліджень обов`язковою є наявність оригіналів документів, у даному випадку Договору поставки, який у розпорядженні відповідача не перебував. Відповідно, не маючи оригіналу спірного Договору, відповідач об`єктивно не мав можливості замовити й надати до суду висновок експерта з почеркознавчої експертизи.
На думку відповідача, застосовані судом першої інстанції порядок, процедура й оформлення процесуальних рішень та дій з призначення експертизи й відібрання зразків для експертного дослідження не суперечить вимогам ст. 102 ГПК України, а тому відсутні підстави стверджувати про їх порушення судом.
Також відповідач вважає безпідставними доводи позивача про відсутність належної оцінку судом доказів недобросовісної поведінки відповідача у спірних правовідносинах, оскільки суд може і повинен надавати оцінку добросовісності дій сторони спірного правочину на стадії вирішення справи по суті, а не на даній стадії.
Відповідач акцентує увагу колегії суддів на тому, що позивач безпідставно зазначає в апеляційній скарзі, що почеркознавча експертиза була призначена судом за відсутності необхідних для цього матеріалів, оскільки з наявного у справі експертного висновку не вбачається, що експерту не вистачало будь-яких матеріалів у здійсненні експертного дослідження.
З урахуванням наведеного у відзиві, відповідач просить апеляційний господарський суд залишити оскаржувану позивачем ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Як зазначалося вище, ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» звернулося до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до ФГ «Міф» про стягнення з ФГ «Міф» на користь ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» штрафу за Договором поставки № 500005327 від 11.06.2020 у сумі 5102095,00 грн та пені у сумі 2609756,54 грн.
Відповідач проти задоволення позову заперечує у повному обсязі та посилається на факт підробки спірного Договору поставки і наполягає, що підпис від імені керівника ФГ «Міф» Лучкова Д.П. у документів, копію якого надав позивач, виконаний не самим ОСОБА_1 , а іншою не відомою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1 .
Оскільки позивач ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» заявлені позовні вимоги мотивує невиконанням з боку ФГ «Міф» Договору поставки від 11.06.2020     № 500005327, укладення якого відповідач заперечує та наполягає на фальсифікації у ньому підпису від імені ОСОБА_1 , а обставини належності чи не належності підпису у Договорі мають значення для правильного вирішення даної справи мають бути досліджені, встановлені й піддані правовій оцінці, відповідачем заявлено клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи              (а. с. 127-129 т 1).
Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 08.04.2021 клопотання відповідача № б/н від 09.03.2021 про призначення судової почеркознавчої експертизи задоволено.
Призначено почеркознавчу експертизу по справі № 912/392/21, проведення якої доручено Кропивницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
На вирішення експерту поставлено питання: «Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 на сторінці 3 договору поставки від 11.06.2020           № 500005327 у графі «Голова ФГ ( ОСОБА_1 )» ОСОБА_1 , чи іншою особою?».
З метою отримання експериментальних зразків підписів, викликано до Господарського суду Кіровоградської області на 16:30 - 15.04.2021 ОСОБА_1 та запропоновано йому до зазначеної дати надати господарському суду вільні, умовно-вільні зразки підпису.
Попереджено судового експерта до початку проведення судової експертизи про кримінальну відповідальність за ст. 384-385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Зобов`язано Кропивницьке відділення КНДІСЕ надіслати до Господарського суду Кіровоградської області оригінал висновку експертизи.
Витрати по проведенню експертизи покладено на відповідача - ФГ «Міф».
Провадження у справі № 912/392/21 зупинено на період проведення судової експертизи.
Для проведення експертизи матеріали справи № 912/392/21 ухвалено направити Кропивницькому відділенню КНДІСЕ для виконання.
14.04.2021 на адресу Господарського суду Кіровоградської області від          ФГ «Міф» надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи № 912/392/21 та використання в якості вільних зразків підпису при призначенні та проведенні судової почеркознавчої експертизи документи, які містять підпис ОСОБА_1 (згідно переліку, в кількості 11 штук, а. с. 65-66 т 3).
На підставі ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 08.04.2021 по справі, у відповідності до приписів ст. 102 ГПК України та п. 1.3. Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (Затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, в редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) протоколом від 15.04.2021 Господарським судом Кіровоградської області відібрано експериментальні зразки підписів ОСОБА_1 . 
Експериментальні зразки підписів відібрані судом за участю представників позивача - адвоката Тетері С.І. та відповідача - адвоката Марченко Ю.А. (а. с. 67-75 т 3).
Супровідним листом від 16.04.2021 матеріали справи № 912/392/21 були скеровані судом на адресу Кропивницького відділення КНДІСЕ (а. с. 76 т 3).
28.04.2021 на адресу Господарського суду Кіровоградської області повернулися матеріали справи 912/392/21 разом з висновком експерта № 1574/1575/21-27 від 28.04.2021 (а. с. 98-102 т 3).
Відповідно до висновку експерта:
« 1. Підпис від імені ОСОБА_1 на сторінці 3 договору поставки від 11.06.2020 №500005327 у графі «Голова ФГ ( ОСОБА_1 ) виконаний рукописним способом, без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів.»
« 2. Підпис від імені ОСОБА_1 на сторінці 3 договору поставки від 11.06.2020 №500005327 у графі «Голова ФГ ( ОСОБА_1 ) виконаний не самим ОСОБА_1 , а іншою особою.»
Предметом апеляційного оскарження у даній справі є ухвала місцевого господарського суду про призначення експертизи та зупинення провадження по справі, пов`язане з призначенням експертизи.

5. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та відхиляє доводи апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та відзиві на неї, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, а оскаржуваної ухвали без змін з огляду на наступне.
При з`ясуванні підстав щодо призначення та проведення почеркознавчої експертизи місцевий господарський суд врахував положення ч. 1 ст. 99 ГПК України, відповідно до яких, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
За змістом наведеної норми призначення експертизи є безумовним  правом суду, якщо для вирішення спору необхідні спеціальні знання, навіть за відсутності відповідного клопотання. Інше розуміння змісту вказаної норми суперечило б завданню судочинства щодо справедливого та законного вирішення спору по суті.
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ч. 1    ст. 100 ГПК України)
Згідно з частинами 1, 3 ст. 102 ГПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом... При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи... Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.
При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судовою експертизою є дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Згідно ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Згідно приписів ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів; показаннями свідків (ст. 73 ГПК України).
Згідно з п. 1.1. Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5, основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань. Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.
Таким чином, висновок експерта щодо ідентифікації підпису ОСОБА_1 голови ФГ «Міф» на Договорі поставки № 500005327 від 11.06.2020 є належним та допустимим доказом згідно ст.ст. 76, 77 ГПК України, який має оцінюватися судом на рівні з іншими доказами під час розгляду справи по суті.
Доводи позивача про наявність печатки відповідача на Договорі поставки     № 500005327 від 11.06.2020, яка на думку позивача підтверджує справжність підпису директора, судом апеляційної інстанції відхиляються з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.06.2020 по справі             № 145/2047/16-ц зазначила, що підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.
Тобто правове значення для встановлення факту вчинення договору у письмовій формі має саме підпис сторони.
Разом з цим, колегія суддів зауважує, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку відкриття бізнесу» від 15.04.2014 №1206-VII була скасована обов`язковість печаток на договорах.
Згідно з приписами ст. 58-1 ГК України суб`єкт господарювання може мати печатки. Для виготовлення печаток одержання будь-яких документів дозвільного характеру не передбачається.
Вищевказане свідчить про те, що дійсність або недійсність договору не пов`язується з наявністю чи відсутністю на договорі печатки юридичної особи з урахуванням приписів ч. 3 ст. 58-1 ГК України, оскільки відповідно до змісту вказаної статті, наявність або відсутність відбитка печатки суб`єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків.
Оскільки печатка відноситься до даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних правовідносин, місцевий господарський суд має встановити чи має нести відповідач відповідальність за законність використання його печатки, зокрема при нанесенні її відбитків на договорі, дослідити докази вибуття її з володіння відповідача або використання її іншою особою на загальних підставах.
Врахувавши, що відповідач заперечує справжність підпису, вчиненого на Договорі поставки від 11.06.2020 № 500005327, що є доказом у даній справі, на якому ґрунтуються позовні вимоги та враховуючи те, що для встановлення справжності підпису необхідно мати спеціальні знання у відповідній галузі наук, місцевий господарський суд, на думку колегії суддів, правомірно задовольнив клопотання відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи та призначив експертизу по справі.
Посилання апелянта на постанови Верховного Суду з даного приводу також відхиляються колегією суддів, оскільки на даному етапі провадження по справі вирішується питання щодо обставин та дослідження доказів по справі, яким є у тому числі справжність підпису директора відповідача. Це не виключає можливості при вирішенні спору по суті надати оцінку судом усім доказам по справі, у тому числі факту скріплення підпису відповідача на договорі печаткою відповідача.
Крім того, колегія суддів зауважує, що відповідачем у відзиві на позовну заяву зазначалось про  підписання договору не директором, про проведення службової перевірки з цього приводу та про звернення з відповідною заявою до правоохоронних органів. 
До того ж, колегія суддів зауважує, що на момент розгляду справи в апеляційній інстанції експертиза проведена та висновку експерта повинна бути надана оцінка на загальних підставах, з урахуванням у тому числі й наявності проставленої на договорі печатки відповідача.
Доводи апелянта стосовно допущеного місцевим господарським судом порушення приписів ст. 102 ГПК України щодо збору під час призначення експертизи усіх необхідних матеріалів для її проведення, а також не відображення їх переліку в оскаржуваній ухвалі, колегія суддів також відхиляє, оскільки при визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів( ч. 3). 
За п. 1.3. Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (Затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5         (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) - для проведення досліджень орган, який призначив експертизу, повинен надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.
Оскаржуваною ухвалою, з метою отримання експериментальних зразків підпису, суд викликав ОСОБА_1 на 16:30 год. 15.04.2021. Запропонував відповідачу до зазначеної дати надати господарському суду вільні, умовно-вільні зразки підпису ОСОБА_1 
14.04.2021 відповідач надав суду клопотання про долучення до матеріалів справи вільних зразків підпису ОСОБА_1 .
Відібрані експериментальні зразки підписів ОСОБА_1 суд відобразив у протоколі вчинення процесуальних дій від 15.04.2021, що не суперечить вимогам ст. 102 ГПК України.
При цьому, колегія суддів зауважує, що достатність та якість наданих для проведення експертизи зразків почерку та підпису особи визначаються експертом у кожній конкретній експертній ситуації під час їх дослідження. Сам факт проведеної експертом почеркознавчої експертизи, наявність в матеріалах справи висновку експерта, виключає сумніви про відсутність необхідного обсягу документів, необхідних для складення висновку експертом, оскільки саме експерт остаточно визначає кількість необхідних йому документів для проведення експертизи.
Доводи апелянта про те, що судом не надано належної оцінки доказам позивача щодо недобросовісної поведінки відповідача, колегія суддів відхиляє, оскільки при наявності в учасника судового процесу певного суб`єктивного процесуального права, висновок про недобросовісність його поведінки можливий лише у разі, якщо буде доведено, що це право використовується ним не з цією метою, для якого воно надане процесуальним законом.
Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (Заява № 61679/00) від 1.06.2006, експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.
У даному випадку відповідач користуючись наданим йому процесуальним законом правом, заявив клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, що не суперечить закону та не може свідчити про його недобросовісну поведінку.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 2 ч. 1 ст. 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.
З підстав викладеного, враховуючи необхідність направлення матеріалів справи до експертної установи з підстав знаходження в матеріалах справи необхідних для проведення експертизи документів, місцевий господарський суд діючи в межах процесуального законодавства, зупинив провадження у даній справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України.
Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а відповідно відсутні підстави для її скасування чи зміни, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

6. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегією суддів Центрального апеляційного господарського суду при перегляді рішення суду першої інстанції не встановлено неправильного застосування норм матеріального права та допущених судом першої інстанції порушень норм процесуального права, які в силу приписів ст. 277 ГПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.
Доводи апелянта не спростовують правомірних висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

7. Розподіл судових витрат.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта - ТОВ «ТД «Дельта Вілмар».

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Дельта Вілмар» - залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 08.04.2021 по справі № 912/392/21 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 15.07.2021.

Головуючий суддя                                                            Ю.Б. Парусніков

Судді:                                                                                Т.А. Верхогляд

                                                                                                    І.О. Вечірко