ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2021 року м. Херсон

номер справи: 766/348/21
номер провадження № 22-ц/819/1611/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В., 
суддів: Воронцової Л.П.,
                                Пузанової Л.В., 
секретар Автонагова Ю.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області в складі судді Булах Є.М. від 16 червня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

встановив:
У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 21 липня 2015 року з ОСОБА_2 на її користь стягуються аліменти у розмірі 400 грн на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. За усною домовленістю з відповідачем вона не подавала виконавчий лист до виконавчої служби для примусового виконання. Відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати добровільно аліменти по рішенню суду.
Вказує, що на теперішній час відповідач не виконав взятих зобов`язань, з часом витрати на дитину значно збільшились, а саме: витрати на лікування, розвиток дитини , яка є студентом Малої комп`ютерної академії «ШАГ». Позивачка зазначає, що мінімальні витрати на шкільне приладдя та харчування у школі складають 6 274 грн на рік; мінімальна вартість одежі на рік складає 9 295 грн., наявні потреби у оплаті щомісячних послуг перукаря, інтернет послуг, витрат на фонди школи та класу, а отже розмір мінімальних витрат на дитину на рік складає 60 776 грн. 79 коп., а на місяць відповідно 5 064 грн. 73 коп.
Також позивачка посилається на стан свого здоров`я, зазначає хвороби, які їй діагностували у 2019, 2020 роках, необхідності понесення витрат на їх лікування. Посилається на те, що без її супроводу дитина не може відвідувати басейн, тому вона має витрати на придбання абонементу, вартість якого на рік складає 7600 грн. Вказує, що на лікування та профілактику діагностованих їй хвороб, їй необхідно здійснювати витрати на 19 095,30 грн. на рік. Також вона потребує оперативного втручання у лютому-березні 2021 року за діагностованою хворобою.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просила суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її користь на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 21 липня 2015 року, на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5064,73 грн., щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 16 червня 2021 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Херсонського міського суду Херсонської області скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції не надав належної оцінки її доводам щодо збільшення витрат на дитину внаслідок його стану здоров`я та розвитку та доводам погіршення її стану здоров`я, внаслідок чого вона несе витрати. Додатково зазначила, що посилання відповідача на те, шо він має на утримання матір-пенсіонерку, дружину, двох дітей та отримує заробітну плату у розмірі 7000 грн. - ним не підтверджено. 

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача доводи скарги не визнав, рішення просив залишити без змін, пославшись на те, що витрати на дитину можуть бути предметом розгляду вимог щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини, проте не можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів. Зазначає, що позивачка не надала суд першої інстанції докази щодо розміру отриманих нею доходів, сімейного стану, місця роботи. У відповідача відсутня можливість щодо сплати заявленого розміру аліментів у твердій грошовій сумі, про що він доводив у суді першої інстанції, у тому числі щодо діагностування у нього ряду захворювань, які потребують лікування, його сімейного стану.
Заслухавши доповідача, ОСОБА_1 , її представника, представника ОСОБА_3 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9).
Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 21 липня 2015 року, з урахуванням ухвали суду про виправлення описки від 21 грудня 2015 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8, 12).
29.12.2015 Дніпровським районним судом м. Херсона видано виконавчий лист від 21 липня 2015 року (а.с 14).
Матеріали справи свідчать про добровільну сплату відповідачем аліментів у мінімально встановленому розмірі з листопада 2020 року.
Позивачка виконавчий лист до виконання не пред`являла, що підтвердила у судовому засіданні суду апеляційної інстанції. 
       У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
       У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). 
Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").
Аналіз змісту статті 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.
Згідно статті 8 СК України якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.
Аналіз статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.
У частинах першій, другій статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.
Усталеним є розуміння юридичних фактів як певних фактів реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.
У частині третій статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, але є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості.
Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.
Отже, враховуючи, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі:
-        зміни матеріального або сімейного стану;
-        погіршення або поліпшення здоров`я когось із них;
-        інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України,                        
доведенню позивачем підлягають ті підстави, які визначені наведеною нормою закону з урахуванням вимог статей 182-184 СК України.
Разом з тим, як у суді першої інстанції так і у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, позивачка стверджувала про неналежний розмір аліментів, визначений судовим рішенням 21.07.2015 у сумі 400 грн. та здійсненням нею витрат на дитину, у тому числі на лікування та на розвиток.
       Проте, саме державний виконавець в межах покладених на нього законом повноважень, має здійснювати контроль за нарахуванням та сплатою аліментів у розмірі не нижче встановленого законом мінімуму, але позивачка виконавчий лист до виконання не пред`являє. 
       Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наведені позивачкою витрати на дитину не є підставою для збільшення розміру аліментів, відповідно до вимог ст. 192 СК України. Участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, врегульована нормами статті 185 СК України.
Щодо обставин погіршення стану здоров`я одержувача аліментів, позивачки по справі, до позовної заяви доданий, епікриз КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.С. Лучанського» № 11728 з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні з 28.10.2019 по 01.11.2019 з приводу мовою оригіналу «деформирующий остеоартроз посттравматический (вторичный) правого коленного сустава Rст.11 обострение, болевой синдром», виписана на до лікування у реабілітаційне відділення санаторію «Карпати» з 03.11.2019 (а.с. 54). З епікризу-виписки № 5274 вбачається, що ОСОБА_1 перебувала в ДП «Клінічний санаторій «Карпати» з 03.11.2019 по 26.11.2019, виписана у задовільному стані (а.с. 55). Також позивачкою надані медичні документи, які свідчать про діагностування у травні 2020 року кіст обох молочних залоз; фіброденому лівої молочної залози (а.с. 49-51).
Відповідачем суду першої інстанції надані медичні документи щодо погіршення його стану здоров`я, а саме: наявності діагностованих йому виразкової хвороби, кісти лівої нірки, які потребують лікування, відповідно витрат (а.с. 18-119). Також, відповідачем надано довідку про склад сім`ї, яка складається з його та дружини, а також двох неповнолітніх дітей дружини (а.с.106)
Враховуючи, що у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, вищенаведених норм СК України, проте позивачка, як суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції не надала належних доказів на доведення обставин для збільшення розміру аліментів. Сам факт наявності діагностування хвороби у одержувача аліментів не є беззаперечною підставою для збільшення розміру аліментів. 
Таким чином, наведені доводи апеляційної скарги не надають підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції, а тому підлягають відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 382ЦПК України, суд, 

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 16 червня 2021 року, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.                

Головуючий: І.В. Склярська

Судді: Л.П. Воронцова

                                                                                        Л.В. Пузанова

Повний текст постанови складено 30 вересня 2021 року.

Суддя                                                                                         І.В. Склярська